ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2021 р.           Справа№ 920/1021/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Куксова В.В.
суддів:            Козир Т.П. 
          Кравчука Г.А. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради
на рішення Господарського суду Сумської області
від 08.12.2020 (повний текст рішення складено 11.12.2020)
у справі №920/1021/20 (суддя Яковенко В.В.)
за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради
до Товариства з додатковою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство - 15955"
про стягнення 12 650,46 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради (далі  - позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство - 15955" (далі - відповідач) про стягнення за надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, з яких: 10161,60 грн. заборгованість за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 2008,11 грн. пеня, 297,47 грн. 3% річних, 183,28 грн. інфляційні нарахування.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 08.12.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти постанову якою рішення Господарського суду Сумської області від 08.12.2020 по справі №920/1021/20 скасувати повністю, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнувши з Товариства з додатковою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство - 15955" 10161,60 грн. заборгованості за об`єми скинутих понад нормативно забруднених стічних вод, 2008,11 грн. пені, 297,47 грн. 3% річних, 183,28 грн. інфляційні нарахування, а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн за подання позову та 3153,00 грн. за подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що ТДВ "Сумське АТП 15955" повинен був забезпечити можливість проведення виробником у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод. надавати працівникам виробника вільний доступ до своїх систем водовідведення та допомогу під час відбору проб стічних вод споживачів, що встановлено п.6.3. та п.2.2.7. Правил № 4, однак в порушення вимог даних пунктів Правил не виконав їх.
Скаржник вказує, що відповідно до абз. 2 п. 6.7. Правил № 4 зволікання з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача (більше ніж 30 хвилин після його прибуття) або створення перешкод у відборі проб з боку представників споживача фіксується в акті за підписом представника виробника. Виробник виставляє споживачу рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Kk = 5 за розрахунковий місяць, у якому було вчинено це порушення.
Також апелянт зазначає, що відсутність уповноваженого представника споживача не звільняє відповідача від обов`язку забезпечувати присутність уповноваженого представника споживача безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником, що передбачено п. 2.2.8. Правил № 4. ТДВ «Сумське АТП-15955" в порушення вимог даного пункту Правил не вчинив жодних дій для забезпечення присутності свого уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником, не допускаючи уповноваженого представника виробника на територію споживача (більше ніж 30 хвилин після його прибуття), навіть для зняття показань лічильників.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 08.12.2020 по справі №920/1021/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Козир Т.П., Кравчука Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 08.12.2020 по справі №920/1021/20. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи. 
15.07.2020 від Товариства з додатковою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство - 15955" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказує, що зволікання з наданням уповноважених осіб та зволікання з допуском на територію підприємства є різними поняттями, за коне з них передбачена окрема відповідальність, а апелянт намагається ототожнити ці два окремих поняття.
Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що предметом розгляду у справі № 910/1021/20 є вимоги про стягнення 12650,46 грн., вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України.
З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, колегія суддів вирішила розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.
Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.
Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.
Між комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради (виконавець) та товариством з додатковою відповідальністю "Сумське автотранспортне підприємство - 15955" (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 01.04.2019 № 20.
Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Згідно з п. 4.2.15. договору споживач зобов`язаний дотримуватися встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках. Оплачувати рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням при порушенні встановлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин у концентрації, визначеної місцевими правилами приймання стічних вод.
Пунктом 4.3.7. договору визначено, що виконавець має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод споживача. Пред`являти споживачу рахунки при порушенні місцевих правил приймання стічних вод та скиду стічних вод з понаднормативним забрудненням.
У відповідності до п. 4.4.16. договору виконавець зобов`язаний здійснювати нагляд за умовами скиду стічних вод споживача, за виконанням споживачем місцевих правил приймання стічних вод і вимог договору. При виявленні перевищення допустимих концентрацій або інших порушень місцевих правил приймання стічних вод. Виконавець зобов`язаний у встановленому порядку пред`явити споживачу рахунок.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживачу виставлено до оплати за липень 2019 суму в розмірі 10  161,60 грн.
Розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом положень ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Взаємовідносини сторін у сфері водовідведення регулюються Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4 (далі Правила № 4).
Згідно з п. 3.1. Правил № 4 до систем централізованого водовідведення приймаються стічні води споживачів, які не призводять до порушення роботи каналізаційних мереж та очисних споруд, безпеки їх експлуатації та можуть бути очищені на КОС виробника відповідно до вимог    Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 1999 року № 465.
Стічні води споживача, що приймаються до систем централізованого водовідведення, не повинні містити речовин, зазначених в п. 3.2. Правил № 4. Крім того забороняється скидати до системи централізованого водовідведення без попереднього знешкодження та знезараження на локальних очисних спорудах з обов`язковою утилізацією або захороненням утворених осадів стічні води, що містять забруднюючі речовини, визначені у переліку забруднюючих речовин, що заборонені до скидання до системи централізованого водовідведення згідно з додатком 2 до Правил № 4.
Відповідно до розділу 2 Правил № 4 споживачі повинні: 
- дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання вимог цих Правил (пп. 2.2.1.);
- здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до систем централізованого водовідведення, згідно з графіком відбору проб, погодженим із виробником, надавати виробнику інформацію про обсяги та якісний склад стічних вод, які скидають до систем централізованого водовідведення (пп. 2.2.2.);
- надавати працівникам виробника необхідну інформацію щодо своєї системи водовідведення та вільний доступ до неї, а також допомогу під час відбору проб стічних вод споживачів, вивчення режиму їх скиду, обстеження системи водовідведення та локальних очисних споруд (пп. 2.2.7.);
- визначати не менше двох представників, уповноважених представляти споживача під час відбору проб стічних вод, про що у триденний строк повідомляють виробника у письмовій формі та забезпечують присутність уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником (пп. 2.2.8.).
Відповідно до п. 6.1. Правил № 4 споживачі здійснюють контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробника. Перелік забруднень, на наявність яких робиться аналіз,  встановлюються додатками 2, 3 до цих Правил. Періодичність контролю визначається не менше одного разу на три місяці.
Споживач зобов`язаний дотримуватися встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках. Оплачувати рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням при порушенні встановлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин у концентрації, визначеної місцевими правилами приймання стічних вод.
Підпунктом 2.1.3 пункту 2.1. Правил № 4 визначено, що виробник повинен контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами.
При цьому підпунктом 2.1.5. пункту 2.1. Правил № 4 встановлено, що виробник повинен здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб. Механізм контролю, зокрема порядок відбору проб встановлюється розділом 6 цих Правил.
Пунктом 6.6. Правил № 4 передбачено, що з метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.
Для всіх споживачів, що скидають стічні води до системи централізованого водовідведення м. Суми або безпосередньо на очисні споруди м. Суми,  встановлюються максимально допустимі концентрації забруднюючих речовин (ДК) (п. 4.2. Правил № 4).
У разі визначення ДК забруднюючої речовини в стічних водах, що скидаються до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на очисні споруди м. Суми, за ДК у каналізаційній мережі приймають ДК, визначені додатком 3 до цих Правил. У разі виявлення у стічних водах споживачів речовин, ДК яких не передбачені цими Правилами, виробник визначає ДК забруднюючих речовин у стічних водах згідно з Правилами № 316 (п. 4.3. Правил № 4).
Згідно з п. 8.3. Правил № 4 Величину плати за скид стічних вод у систему централізованого водовідведення виробника (Pc) розраховує виробник за формулою:

Р=T*Qd+5T*Qpd+Kk*T*Qpz
де:

Т- тариф, встановлений за надання послуг централізованого водовідведення споживачам, віднесеним до відповідної категорії, грн/мі; 
Qd - об`єм скинутих споживачем стічних вод у межах, обумовлених договором, мі;
Qpd - об`єм скинутих споживачем стічних вод понад обсяги, обумовлені договором, мі;
Qpz - об`єм скинутих споживачем стічних вод понаднормативними забрудненнями, мі;
Kk - коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми
Тариф, встановлений з 01.06.2019 за надання послуг з централізованого водовідведення споживачам, згідно постанови НКРЕКП від 28.05.2019 № 804 та наказу КП "Міськводоканал" СМР від 31.05.2019 № 248 "Про встановлення  тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення" складає 8,76 грн/м3 (з ПДВ).
Плата за скид стічних вод споживача у межах, обумовлених договором, визначається як добуток тарифу, встановленого за надання послуг централізованого водовідведення споживачам (Т) та об`єму скинутих споживачем стічних вод у межах, обумовлених договором № 397 (Qd), тобто Т х Qd.
Згідно з п. 3.1. договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Між сторонами застосовується щомісячна система оплати послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, платежі вносяться споживачем не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до пунктів 2.5, 2.6. договору плата за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виконавцем і споживачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли метрологічну атестацію згідно з п. 5.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190.
Зняття показів засобів обліку та їх передача виконавцю здійснюється самим споживачем щомісячно з 14 по 18 число місяця - для бюджетних підприємств, установ, організацій, та з 10 по 25 число місяця - для інших споживачів.
Відповідно до п. 5.21. Правил користування  системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190, зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем.
Об`єм скинутих споживачем стічних вод у межах, обумовлених договором, згідно Витягу з електронного Журналу зняття показників лічильників по об`єкту ТДВ "Сумське автотранспортне підприємство-15955" за липень 2019 року склав по вул. Білопільський шлях, 11, м. Суми - 232,00 м3.
На підставі формули Т х Qd позивач провів розрахунок величини плати за скид стічних вод споживача за розрахунковий період - липень 2019 року у межах, обумовлених договором на суму 2032,32 грн.
Позивач виставив відповідачу рахунок  № 20 від 27.07.2019 за скид стічних вод споживача за розрахунковий період - липень 2019 року у межах, обумовлених договором № 20 на суму 2032,32 грн., який станом на 10.08.2020 відповідачем сплачений.
26.07.2019 позивач здійснив виїзд на об`єкт споживача з метою контролю якості стічних вод, що скидаються споживачем до системи централізованого водовідведення м. Суми.
Водночас, як зазначає позивач, проби не були відібрані з причини зволікання ТДВ "Сумське АТП-15955" з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача більше ніж 30 хвилин після його прибуття, що зафіксовано в актах щодо неможливості відбору проб стічних вод споживача від 26.07.2019 № 552 та № 553, у зв`язку з чим виробником застосовано коефіцієнт кратності Кк=5.
Відповідно до п. 6.7. Правил № 4 відмова споживача виділити уповноваженого представника для відбору проб фіксується в акті за підписом представника виробника, виробник виставляє споживачу рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Kk = 2 за розрахунковий місяць, у якому було вчинено це порушення.
Зволікання з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача (більше ніж 30 хвилин після його прибуття) або створення перешкод у відборі проб з боку представників споживача фіксується в акті за підписом представника виробника. Виробник виставляє споживачу рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Kk    = 5 за розрахунковий місяць, у якому було вчинено це порушення.
За таких обставин застосування санкцій у 5-ти кратному розмірі може мати місце у двох випадках: зволікання з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача або створення перешкод у відборі проб з боку представників споживача. 
Відповідно до Словника української мови (Академічного тлумачного словника (1970-1980)), Великого тлумачного словника сучасної української мови зволікання - це дія за значенням зволікати, тобто повільно що-небудь робити, не поспішати з чимось; відкладати, затримувати що-небудь, затягувати виконання, здійснення чогось на довший строк. Тому зволікання - це тяганина, затримка, затягування, д. проволока.
Таким чином, враховуючи зміст вживаних понять і положень Правил №4, зволікання має місце у разі затримки, затягування з боку споживача щодо допуску представника виробника на свою територію, де розташовані відповідні об`єкти дослідження, більше ніж на 30 хвилин після прибуття останнього, тобто допуск (доступ) повинен відбутися, але пізніше: не раніше ніж через 30 хвилин після прибуття представника водоканалу. В іншому випадку (наприклад, у разі недопуску) це вже інший склад порушення і підстава для нарахування за понаднормативний скид забруднень.
Згідно з п. 5.21. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190, зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника  у присутності споживача або самим споживачем.
Оскільки об`єм скинутих споживачем стічних вод з понаднормативними забрудненнями в липні 2019 року склав 232,00 м3 , позивач провів розрахунок на підставі формули: Т х Qpz х Кк , отримавши плату за скид стічних вод відповідача з понаднормативними забрудненнями в сумі 10161,60 грн. (8,76 грн/м3 х 232,00 м3 х 5)
З листом - повідомленням № 05/5743 від 01.08.2019 про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин в стічних водах споживача позивач направив відповідачу копії актів № 552, № 553 від 26.07.2019 щодо неможливості відбору стічних вод споживача.
Позивач виставив відповідачу рахунок № 96 від 23.09.2019 за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин до систем центрального водовідведення м. Суми, який отримано відповідачем нарочно 25.09.2019.
28.10.2019 відповідач надав відповідь, в якій зазначив, що складені акти не відповідають дійсності та про необхідність відкликати рахунок № 96 від 23.09.2019.
17.09.2019 листом № 22/7148 позивач повідомив, що 26.07.2019 зі сторони відповідача відбулося зволікання та не надано представника для відбору проб стічних вод, а зауваження щодо неможливості надати уповноважених осіб (яких повинно бути визначено споживачем не менше двох) у зв`язку з їх відсутністю є необґрунтованим.
У листі від 23.10.2019 № 310 відповідач наголосив, що дійсно у телефонній розмові з представником КП "Міськводоканал" повідомив про неможливість надати уповноважених осіб у зв`язку з тим, що останні перебувають у відпустці та відрядженні, запропоновано самостійно провести відбір стічних вод без участі представника споживача, проте представник КП "Міськводоканал" відмовився та склав акт.
Позивач на адресу відповідача 13.11.2019 направив рекомендованим листом претензію від 12.11.2019№ 22/5877. Однак вона залишена відповідачем без задоволення.
Правилами № 4 встановлено як процедуру, так і вимоги для оформлення акту відбору проб, однією з яких є складання акту в присутності уповноваженого представника споживача і його підписання ним, а також умови відмови від його підписання.
В актах позивача від 26.07.2019 зазначено про неможливість проведення проб стічних вод споживача у зв`язку із зволіканням з доступом уповноваженого представника виробника на територію споживача більше ніж 30 хвилин після його прибуття. 
Наказом № 06-вир. від 14.02.2019 уповноважено головного інженера Андрущенка В.А. та механіка з ремонту Дмитроченка І.М. представляти споживача під час відбору проб стічних вод, надавати працівникам виробника необхідну інформацію щодо системи водовідведення та вільний доступ до неї.
Згідно з наказом № 28 від 21.06.2019 Дмитроченко І.М. знаходився у відпустці з 15.07.2019 по 28.07.2019, наказом № 19/1-вир. від 22.07.2019 Андрущенко В.А. знаходився у відрядженні з 22.07.2019 по 29.07.2019.
Відповідач зазначив, що дій по недопуску представників КП "Міськводоканал" з метою обстеження мережі, каналізаційних стоків, доступу до контрольних колодязів не вчиняв, а відсутність відповідальних осіб не може свідчити про недопуск чи перешкоджання провести відбір проби стічних вод.
Судова колегія вважає помилковим посилання скаржника на положення пункту 6.7. Правил № 4, якими передбачено, що при зволіканні з допуском уповноваженого представника виробника на територію споживача (більше ніж 30 хвилин після його прибуття) або створення перешкод у відборі проб з боку представників споживача виробник виставляє підприємству рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5 за розрахунковий місяць, у якому вчинено дане порушення, оскільки матеріали справи не містять доказів в підтвердження наявності таких обставин.
Враховуючи наказ № 28 від 21.06.2019 та наказ № 19/1-вир. від 22.07.2019 відповідач не мав можливості виділити відповідальну особу для відбору проб, що не може вважатися зволіканням з доступом уповноваженого представника виробника на територію споживача більше ніж 30 хвилин після його прибуття, а тому доводи скаржника в частині неправомірності ненадання відповідальних осіб від підприємства судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані.
А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснюючи розрахунок за актами №№ 552, 553 від 26.07.2019, позивачем безпідставно було застосовано підвищений платіж з коефіцієнтом кратності Кк=5, отже виставлені з цих підстав рахунки є неправомірними, а вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно додатку до договору № 20 від 01.04.2019 "Акт розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж ТДВ "Сумське АТП-15955" по вул. Білопільський шлях, 11 - будівлі" на території підприємства знаходиться лише контрольний колодязь для відбору проб стічних вод КК-1. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скаржником не доведено факту зволікання відповідачем з доступом на територію споживача з метою проведення проб стічних вод у контрольному колодязі КК-2, оскільки останній знаходиться поза межами підприємства.
Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 10161,60 грн. є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 2008,11 грн., 3% річних в сумі 297,47 грн., інфляційних нарахувань в сумі 183,28 грн.
Згідно з ч.1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
У спірних майнових правовідносинах вимога про стягнення заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод є основною, а вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань похідними.
Враховуючи недоведеність позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, у задоволенні похідних вимог судом першої інстанції правомірно відмовлено.
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі №920/1021/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 08.12.2020 у справі №920/1021/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Сумської області від 08.12.2020 у справі №920/1021/20 - залишити без змін.
Матеріали справи №920/1021/20 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Куксов 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                Г.А. Кравчук