УХВАЛА

01 лютого 2021 року 
м. Київ
Справа №  910/21302/16 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Білоуса В.В. 
розглянувши матеріали заяви Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г. від розгляду справи № 910/21302/16

за касаційною скаргою Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi (UK) Limited"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020  (головуючий - Попікова О. В., судді - Євсіков О. О., Корсак В. А.) у справі
за позовом Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi (UK) Limited"                                     
до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент груп", 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Підприємства "Валді-Україна", 2. Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" 
та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1. відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції міста Києва, 2. Публічного акціонерного товариства "Київська міжнародна фондова біржа", 3. Публічного акціонерного товариства "Бердичівська фабрика одягу", 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Барська швейна фабрика", 5. ОСОБА_1 , 6. Товариства з обмеженою відповідальністю "ZIGY/ZIGY Kft"
про визнання недійсними прилюдних торгів 

ВСТАНОВИВ:

21.12.2020 на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у складі: Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г., надійшла касаційна скарга Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi (UK) Limited" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 910/21302/16.

Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2021 Юридичній особі Великобританії Компанії "Vuldi (UK) Limited" відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 25.01.2021 на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (Міщенко І. С. - головуючий, Берднік І. С., Суховий В. Г.) передано касаційну скаргу Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" (далі - Компанія) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 910/21302/16.

26.01.2021 до Суду надійшла заява Компанії про відвід визначеної колегії суддів з посиланням на порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Ухвалою Верховного Суду від 28.01.2021 заяву Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" про відвід колегії суддів у складі: Міщенко І. С. - головуючий, Берднік    І. С., Суховий    В. Г., у справі №    910/21302/16 визнано необґрунтованою. Постановлено питання про відвід вирішити в порядку, встановленому статтею 39 Господарського процесуального кодексу України.

29.01.2021 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про відвід визначено суддю Білоуса В. В.

Вказана заява мотивована тим, що на думку заявника, шляхом передачі судової справи раніше визначеному складу суду порушено порядок визначення складу суду для касаційного розгляду справи №    910/21302/16, оскільки заявник вважає, що такий спосіб розподілу справ суперечить підпункту 13 пункту 21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України    від 26.11.2010 (далі - Положення), відповідно до якого передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо апеляційних та касаційних скарг, поданих до закінчення апеляційного (касаційного) провадження в рамках однієї справи, але на різні судові рішення. А на час звернення Компанії з касаційною скаргою попереднє касаційне провадження у цій справі було завершено. 

Розглянувши вказану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту   1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Перелік випадків передачі судової справи раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті не охоплюється виключно підпунктом 13 пунктом 21 Положення, а й рештою підпунктів.

Зокрема, відповідно до підпункту 4 пункту 21 Положення передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо апеляційних та касаційних скарг, що надійшли до суду апеляційної чи касаційної інстанцій після визначення судді-доповідача у цій судовій справі.

Згідно з рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2019 № 4 "Про особливості визначення складу суду в Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду" вирішено для розгляду конкретної справи передавати раніше визначеному складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів) касаційні скарги, що надійшли до касаційного суду після визначення судді-доповідача у цій справі, крім випадків надходження судової справи після нового її розгляду судом нижчої інстанції, після її розгляду палатою, об`єднаною палатою та Великою Палатою.

У своїй заяві скаржник стверджує, що передачу справи №    910/21302/16 раніше визначеному складу суду здійснено лише на основі наведеного рішення зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду і всупереч Положенню, що є єдиним легітимним підзаконним нормативно-правовим актом, який регулює відносини щодо автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями відповідно до Господарського процесуального кодексу України. 

Проте наведене твердження є помилковим, оскільки рішення зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2019 № 4 "Про особливості визначення складу суду в Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду" прийнято у відповідності до Положення, і жодним чином не суперечить йому.

Таким чином, склад колегії суддів Верховного Суду для розгляду касаційної скарги Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 910/21302/16 сформовано автоматизованою системою документообігу суду шляхом її передачі на розгляд раніше визначеному складу Верховного Суду для розгляду справи № 910/21302/16, що узгоджується з порядком розподілу справ між суддями. 

Отже, заявником не доведено порушення процедури визначення складу суду для розгляду зазначеної касаційної скарги, а відтак, не спростовано об`єктивного критерію безсторонності колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.

Окрім того, 01.02.2021 до суду надійшли доповнення до заяви про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Вказані доповнення мотивовані тим, що, на думку заявника, судом в ухвалі від 28.01.2021 неправильно тлумачено норми підпункту 4 пункту 21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України    від 26.11.2010.

Згідно частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Із змісту наведеної норми права убачається, що у випадку якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, суддя який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу розглядає вказаний відвід саме щодо підстав з яких заявлено відвід і які визнані необґрунтованими складом суду якому такий відвід заявлено.

Чинним процесуальним законом не передбачено подання доповнень до заяви про відвід після постановлення ухвали про визнання відводу необґрунтованим складом суду якому такий відвід заявлено.

Обставини які викладені в доповненнях до заяви про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не були предметом розгляду в ухвалі від 28.01.2021.

Також, у контексті поданих доповнень, суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, вказані доповнення до заяви про відвід зводяться до незгоди учасника справи із процесуальними рішеннями суддів у цій справі щодо постановлення ухвали від 28.01.2021, якою заяву Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" про відвід колегії суддів у складі: Міщенко І. С. - головуючий, Берднік    І. С., Суховий    В. Г., у справі №    910/21302/16 визнано необґрунтованою. 

Окрім того, частиною 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Отже, судді не мають жодного відношення до формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

З огляду на викладене, заява Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г. від розгляду справи № 910/21302/16 не містить обставин, які визначені чинним процесуальним законодавством як підстави для відводу суддів чи викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, а тому Суд відмовляє у задоволенні заявленого відводу.

Керуючись статтями 32, 35, 36, 39, 234 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Білоуса В. В., - 

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Юридичної особи Великобританії Компанії "Vuldi Clothing Limited" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г. від розгляду справи № 910/21302/16.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

          Суддя                                                                                                          В. В. Білоус