Ухвала
 
22 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 552/5030/15-ц
провадження № 61-10010св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Батьківщина», про стягнення заборгованості за договором поруки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Київського районного суду міста Полтави від 10 січня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», яке змінило назву на Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ»), звернулося до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило стягнути з  ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором поруки від 11 грудня 2013 року                    № DNI-22-942/13 у розмірі 5 280 554,51 доларів США, з яких: 3 570 551,06 доларів США - за кредитом; 1 710 003,45 доларів США - за процентами за користування кредитом.
 
Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 10 січня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за договором поруки від 11 грудня 2013 року № DNI-22-942/13 у розмірі 3 702 787,48 доларів США, яка станом на 11 червня 2017 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 3 570 551,06 доларів США; заборгованості за відсотками - 132 236,42 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року апеляційну скаргу АТ «ПУМБ» залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду міста Полтави від 10 січня 2019 року - без змін. 
 
15 травня 2019 року АТ «ПУМБ» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Київського районного суду міста Полтави від 10 січня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 23 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Київського районного суду міста Полтави.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Батьківщина», про стягнення заборгованості за договором поруки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Київського районного суду міста Полтави від 10 січня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко