ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р.	Справа № 554/2067/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Січиокно Т.О., повний текст складено 22.12.20 року) по справі № 554/2067/20
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області ,    Старшого державного інспектора в сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Дрозденка Володимира Ілліча  
про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- скасувати постанову № 4/0004По/05/01/-20 від 02.03.2020, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн;
- провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2020 в задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що факт вчинення правопорушення є не доведеним, судом першої інстанції  взято до уваги не неналежні докази, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки містять розбіжності щодо площі "самовільно зайнятих "земельних ділянок; ні  протокол ні постанова не містять зазначення часу вчинення правопорушення,  протокол та постанова не містять посилання на наявність актів обстеження земельних ділянок, а також відміток про наявність інших документів. Також вважає безпідставне врахування судом план-схем, складених ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» , оскільки в акті та протоколі відсутні посилання на них.  
Також зазначає, що відповідачем не зазначено власника земельних ділянок, які начебто "самовільно зайняті" позивачем, а також межі земельних ділянок.
Крім того, вважає судом не перевірено суб`єкта правопорушення, якого притягнуто до адміністративної відповідальності. 
 Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, старший державний інспектор в сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Дрозденко В.І. (далі -відповідачі) не надали відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу Держгеокадастру від 08.01.2020 № 4, посвідчень посадовою особою Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області в період з 20.01.2020 по 24.01.2020 проведено заходи державного нагляду щодо дотримання ТОВ «Баришівська зернова компанія» вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, за результатами яких складено акт № 4/0001АП/02/01-20 від 24.01.2020 (а.с. 12-29).
За висновками акту перевірки, зазначено про самовільне зайняття ТОВ «Баришівська зернова компанія» земельних ділянок загальною площею 40,5 га під польовими дорогами, запроектованими для доступу до земельних ділянок (шляхом розорення) на території Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.
19.02.2020 старшим державним інспектором в сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Дрозденком В.І.  складено протокол про адміністративне правопорушення № 4/0005ПТ/04/01/-20 (а.с. 10-11).
Згідно протоколу, регіональним директором ТОВ «Баришівська зернова компанія» ОСОБА_1 вчинено правопорушення, а саме: вчинено самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 40,5 га під польовими дорогами, запроектованими для доступу до земельних ділянок (шляхом розорення), з яких: в адміністративних межах Свічківської сільської ради Драбівського району, за межами населеного пункту, площею 8,1 га; в адміністративних межах Жорнокльовівської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 7,3 га; в адміністративних межах Левченківської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 7,0 га; в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 11,2 га; в адміністративних межах Драбівської селищної ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 6,9 га, що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК України.
02.03.2020 старшим державним інспектором в сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Дрозденком В.І.  прийнято постанову № 4/0004По/05/01/-20, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с. 7-9).
Не погоджуючись з постановою відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята відповідачем в межах та у спосіб, встановлений чинним законодавством, факт правопорушення доведений належними доказами.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Пунктом "б" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Статтею 144 ЗК України передбачено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.
У відповідності до статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Згідно з п. 1 статті 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова складена відносно ОСОБА_1 за самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 40,5 га під польовими дорогами запроектованими для доступу до земельних ділянок (шляхом розорення), з них: в адміністративних межах Свічківської сільської ради Драбівського району, за межами населеного пункту, площею 10,3 га; в адміністративних межах Жорнокльовівської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 2,1 га; в адміністративних межах Левченківської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 4,9 га; в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 14,3 га; в адміністративних межах Драбівської селищної ради Драбівського району - 8,9 га.
При цьому,  протокол про адміністративне правопорушення та  акт перевірки від 24.01.2020, містять різні описи місця вчиненого правопорушення, а саме: у акті вказано на самовільне зайняття земельних ділянок 40,5 га. на території Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, в протоколі - самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 40,5 га під польовими дорогами запроектованими для доступу до земельних ділянок (шляхом розорення), з них: в адміністративних межах Свічківської сільської ради Драбівського району, за межами населеного пункту, площею 8,1 га; в адміністративних межах Жорнокльовівської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 7,3 га; в адміністративних межах Левченківської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 7,0 га; в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Драбівського району за межами населеного пункту площею 11,2 га; в адміністративних межах Драбівської селищної ради Драбівського району .
Тобто, документи, які складені в ході перевірки та за її наслідками, містять різні дані щодо площі та розташування земельних ділянок.
Крім того, колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено лише розміри та місцезнаходження земельних ділянок - за межами населеного пункту.
Відповідно до ч.1 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Частиною 1 ст.79-1 Земельного Кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Колегія суддів зазначає, що характеристика земельних ділянок, вказаних в акті, протоколі та постанові не містить прив`язки до місця знаходження, а саме відомості координат, кадастрових номерів, відсутня прив`язка до будь-яких об`єктів на місцевості, відсутня точна площа земельних ділянок. 
Посилання суду першої інстанції на план-схеми розміщення земельних ділянок, як належний та достатній доказ вчинення позивачем правопорушення, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Відповідач стверджує, що під час перевірки  для виконання геодезичних обмірів було залучено сертифікованих геодезистів Державного підприємства " Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", яким в ході перевірки було складено схеми розміщення земельних ділянок на території кожної сільської ради. Дані схеми посвідчені підписом та печаткою землевпорядника. 
Проте, як вбачається з акту перевірки, протоколу та постанови, в останніх відсутні посилання на зазначені план-схеми.
Крім, того як зазначає відповідач, польові шляхи, розорення яких було виявлено під час проведення перевірки, знаходяться у масиві земельних ділянок приватної власності, які перебувають у користуванні ТОВ " Баришівська зернова компанія". Земельні ділянки, щодо яких складено постанову, мають ознаки спільного обробітку із земельними ділянками приватної власності , які перебувають у користуванні  ТОВ " Баришівська зернова компанія".
З огляду на зазначене, постанова як і протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містять відомостей, які б надали можливість ідентифікувати самовільно зайняті земельні ділянки.
Відповідно до ч. 6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення. 
Уніфікована форма акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері землеустрою, яка затверджена наказом Міністерства агрополітики та продовольства України від 26.10.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.11.2018 року за №1278/32730 передбачає у розділі «ОПИС виявлених порушень» графу «Опис фактичних обставин та відповідних доказів (письмових, речових, електронних або інших), що підтверджують наявність порушення вимог законодавства». 
Акт від 24.01.2020, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання (ТОВ «Баришівська зернова компанія») вимог законодавства у сфері використання та охорони земель (підписаний ТОВ «БЗК» із запереченнями) не містить жодних посилань на докази (письмові, речові, електронні або інші), які підтверджують наявність порушення вимог законодавства позивачем, зокрема на план-схеми ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».
Крім того, наказом Держгеокадастру №353 від 27 грудня 2016 року «Про організаційні заходи із здійснення функцій державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів територіальними органами Держгеокадастру» затверджено форму акту обстеження земельної ділянки. Бланк вказаного акту передбачає внесення до нього плану-схеми ділянки, яка обстежується.
Під час розгляду справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що жодних актів обстеження земельних ділянок, що перелічені у постанові не складалося, у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які дані про технічні пристрої з допомогою яких вимірювалася площа земельних ділянок, які були предметом перевірки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що вищевказаний наказ передбачає складення акту обстеження земельної ділянки у разі проведення заходів, що передбачені  Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Отже, висновки суду першої інстанції про відсутність обов`язку складення відповідачами акту обстеження земельної ділянки є помилковими. 
Висновки суду про визнання позивачем факту самовільного зайняття підприємством земельних ділянок не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим є необґрунтованими.
Колегія суддів зазначає, що  притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Разом з тим, відповідачем ні суду першої ні апеляційної інстанції не надано жодних належних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем порушення відповідачем не доведено, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 02.03.2020 підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.3 ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2020 року по справі № 554/2067/20  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про накладення адміністративного стягнення № 4/0004По/05/01/-20 від 02.03.2020  про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій