УХВАЛА

28 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 480/631/20
адміністративне провадження № К/9901/1493/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Радишевської  О.Р.,
суддів – Кашпур  О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в справі  №480/631/20 за позовом ОСОБА_1 до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України, у якому просив: 
– визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;
– зобов`язати здійснити перерахунок та виплату    одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.  
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від               11 грудня 2020 року, позов задоволено:
– визнано протиправною бездіяльність Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України, яка полягала у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;
– зобов`язано Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.
12 січня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу  Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в справі  №480/631/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди; зобов`язання здійснити перерахунок і виплату    одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. 
  Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді офіцера (оперуповноваженого) відділу "Т" оперативно-розшукового управління ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище,  у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і скаржник на такі не посилається.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник, указуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на те, що судами попередніх інстанцій не враховано аналогічні правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України: від 04 листопада 2014 року (справа №21-473а14); від 19 травня 2015 року (справа №21-466а15); ухвалі Верховного Суду від 23 січня 2018 року (справа №522/15648/16-а, провадження №К/9901/5409/18).
Верховним Судом установлено, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях посилались на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року (справа №522/2738/17), Верховним Судом у постановах:  від 30 вересня 2020 року (справа №295/11615/17); від 16 жовтня 2020 року (справа №826/4043/16); від 16 травня 2019 року (справа №826/11679/17); від 31 липня 2019 року (справа №826/3398/17); від 08 серпня 2019 року (справа №802/955/17-а); від 24 березня 2020 року (справа №810/2734/17). У цих справах у подібних правовідносинах суди виходили з наявності правових підстав для  включення до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої  постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій".
Водночас оскільки скаржник, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в справі  №480/631/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                      С.А. Уханенко