ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року 
м. Київ
справа №805/2942/16-а
адміністративне провадження №К/9901/19033/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білоуса О.В.,  
суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Донецької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,
УСТАНОВИВ:
ПАТ «МК «Азовсталь» (далі - Товариство) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 12 травня 2016 року №700080000/2016/000037/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12 травня 2016 року №700080000/2016/00042.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії митного органу не відповідають чинному законодавству щодо порядку митного оформлення товару та застосування методів визначення митної вартості, оскільки позивачем подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за основним методом.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Донецької митниці ДФС про коригування митної вартості від 12 травня 2016 року №700080000/2016/000037/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Донецької митниці Державної фіскальної служби України від 12 травня 2016 року №700080000/2016/00042.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 березня 2016 року між покупцем ПАТ «МК «Азовсталь» та постачальником компанією «MBR Metals OU», Естонія, укладено контракт №089LS-02/597 предметом якого є постачання феромолібдену (далі - товар).
Кількість, номенклатура товару зазначаються в специфікаціях до Контракту та є його невід`ємними частинами.
Пунктом 4.1. Контракту встановлено, що поставка товару здійснюється за цінами, що визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях та включають в себе податки, збори та інші обов`язкові платежі, митні витрати, мита, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з постачанням товару.
15 квітня 2016 року сторонами укладено Специфікацію №4 до Контракту, згідно із якою покупець (позивач) зобов`язувався оплатити та прийняти, а постачальник поставити в квітні - першій декаді травня 2016 року феромолібден з наступними параметрами: вміст Мо не менше 60%; вміст Si не більше 1,5%; вміст Р не більше 0,05%; вміст С не більше 0,1%; вміст S не більше 0,1%; вміст Сu не більше 0,50%; розмір шматків 5-50 мм; 90% mіn в кількості 20 МТ +/- 10% за ціною 14,65дол. США за 1 кг чистого молібдена в сплаві на умовах DAP - Маріуполь, згідно Інкотермс 2010. Загальна вартість орієнтовно складає 212718 дол. США.
12 травня 2016 року для проведення митного оформлення поставленого товару, декларантом позивача, ТОВ «Метінвест-Шіппінг» до митного органу оформлена в електронному вигляді та подана вантажна митна декларація №700080000/2016/002354 (далі - ВМД).
У графі 43 ВМД №700080000/2016/002354 позивачем зазначено основний метод визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено статтями 49, 53 МК України.
При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: контракт №089LS-02/597 від 22.03.2016 року зі специфікацією №4 від 15.04.2016 року; рахунок - фактуру (інвойс) №207-2016 від 22.04.2016 року; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1684 від 27.04.2016 року про підтвердження вартості товару за ціною договору (контракту); котирування «Метал Експерт» №16 (352) від 15.04.2016 року; копію митної декларації країни експорту №16NL000510196C2C30 від 25.04.2016 року; протокол тендерного комітету №245-ФС від 11.042016 року.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом перевірено подані позивачем документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, та у зв`язку непідтвердженням заявленої митної вартості, відповідно до частини третьої статті 53 МК України у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: договір (угода, контракт) із третіми особами на користь продавця, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
12 травня 2016 року митним органом прийнято рішення №700080000/2016/000037/2 про коригування митної вартості товару за резервним методом на підставі статті 64 МК України за ціною договору щодо ідентичних товарів та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700080000/2016/00042.
16 травня 2016 року товар випущено у вільний обіг зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.
22 липня 2016 року Товариство звернулося до відповідача із листом №180/2016-од про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: довідки про оприбуткування товару; платіжного доручення №300060214 від 22 червня 2016 року на оплату товару; листа постачальника товару №111 від 12 травня 2016 року; щомісячного огляду Метал Експерт «Ринки феросплавів СНД» №5 (110) за травень 2016 року.
26 липня 2016 року Донецька митниця ДФС листом №3470/10/05-70-66 повідомила ПАТ «МК «Азовсталь», про те, що не має законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості, заявлено декларантом, з огляду на те, що: здійснити порівняння рівня заявленої митної вартості товару на умовах поставки DАР-Маріуполь з цінами феромолібден на світових ринках, зазначеними у виданні «Метал Експерт» неможливо, у зв`язку з тим, що відсутні всі складові митної вартості товару; оплата за товар здійснена не в строк передбачений зовнішньоекономічним контрактом; а також не надані запитувані під час митного оформлення додаткові документі - договір (угода, контракт) із третіми особами на користь продавця, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані контролюючим органом, як не було надано і відповідних доказів щодо наявності обґрунтованих сумнівів щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
Скасувавши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Товариством не виконано вимоги статті 52 МК України щодо подання достовірних відомостей про визначення митної вартості, не виконано обов`язок щодо надання додаткових документів, сумніви митниці в заявленій митній вартості за ціною контракту не були спростовані, а отже заявлена митна вартість товару не може вважатися достеменно правильною, такою, що піддається обчисленню та базується на документально підтверджених даних. 
Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.
Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно із статтею 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).
Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Позивачем подано митну декларацію від 12.05.2016 року №700080000/2016/002281 на товар - «феромолібден, з вмістом основного компонента Мо - 65,29 %», який надійшов на адресу ПрАТ «МК «Азовсталь» за контрактом від № 089LS-02/597 між Позивачем та МВR Меtals ОU.
Заявлений рівень митної вартості спірного товару, на умовах поставки DAР Маріуполь, країна походження Росія становив - 14, 65 дол. США/кг. В гр. 44 митної декларації зазначені товаросупровідні документи, які могли б підтвердити заявлений рівень митної вартості товару.
Однак, під час здійснення митних процедур, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви у достовірності та правильності обрахування заявленої митної вартості товару за основним методом, у зв`язку з чим були витребувані додаткові документи, яких в подальшому позивачем не надано.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, сумніви у достовірності та правильності обрахування заявленої митної вартості товару були обґрунтовані такими чинниками: 1) спрацювання профілю ризику в системі АСАУР під кодом 103-1 «Контроль правильності визначення митної вартості» з повідомленням про можливе заниження митної вартості товару та завданням здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до МК України та з урахуванням вимог наказу ДФС України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (далі по тексту - Методичні рекомендації). Дана митна формальність є обов`язковою для виконання посадовою особою митниці. 2) встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПIК ЄАІС ДФС «Цінова інформація при визначенні митної вартості». Так, заявлений Позивачем рівень митної вартості спірного товару становив - 14, 65 дол. США/кг. Проте, згідно із наявною у митниці ціновою інформацією виявлено, що 26.04.2016 було здійснено митне оформлення ідентичного товару за МД №805180000/2016/000312, однак за рівнем митної вартості - 24, 61 дол. США/кг.
Отже, за результатами розгляду поданих товаросупровідних документів, з огляду на вищевикладені обставини, що спонукали до виникнення обґрунтованих сумнівів в правильності заявленої митної вартості товару, митниця скористалась своїм правом, передбаченим частиною п`ятою 5 статті 5 МК України на витребування додаткових документів, щоб переконатись в правильності заявленої митної вартості товару.
Враховуючи викладене, позивача було запропоновано подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, згідно вимог статті 52, пункту 3 статті 53 МК України, а саме:
- договір (угода, контракт) із третіми особами на користь продавця, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Так, митне оформлення товару здійснюється не за «прямим контрактом» - продавцем товару згідно зовнішньоекономічних контрактів є іноземний контрагент - Компанія «MBR Меtals ОU», Естонія; - відправник невідомий, країною відправника товару є Нідерланди: - виробник невідомий, країною виробника є Російська Федерація.
Згідно із частиною другою статті 53 МК України, наряду з переліком додаткових документів передбачене подання саме договору з третіми особами, що пов`язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. В даних випадках малось на увазі подання відповідних договорів від фірм, які пов`язані зі спірною поставкою з метою прослідковування механізму ціноутворення на спірний товар та співставлення їх відповідності даним, що містились в поданих декларантом Позивача документах на предмет достовірності заявленої митної вартості, ідентифікації спірного товару.
- каталоги, специфікації, прайс-листи виробника (вказані документи містять цінову інформацію щодо товарів виробника, яка пропонується до необмеженого кола покупців, відповідно ці документи є одним з джерел визначення ціни спірного товару).
Як встановлено судом апеляційної інстанції, декларант позивача ознайомилась з вимогою митниці про необхідність надання додаткових документів протягом 10 календарних днів, проте запитуваних документів надано не було.
Жодних обґрунтувань неможливості надання вказаних документів декларантом позивача не наведено.
Отже, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено, що станом на 13.05.2016 року за спірною поставкою на законну вимогу митниці декларантом не надано жодного запитуваного документу, що є його обов`язком у розумінні частини третьої статті 53 МК України.
Крім того, положення статті 52 МК України встановлюють, що декларант зобов`язаний подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, Товариством не дотримані приписи наведеної норми МК України, не виконано обов`язок щодо надання додаткових документів, сумніви митниці в заявленій митній вартості за ціною контракту не були спростовані, а отже заявлений позивачем рівень митної вартості товару не можна вважати достеменно правильним, таким, що піддається обчисленню та базується на документально підтверджених даних.
Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку, що суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В.Білоус

Судді                                                                                                     Н.Є.Блажівська

                                                                                                    І.Л.Желтобрюх