Номер провадження: 33/813/81/21
Номер справи місцевого суду: 522/12614/20 
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Томашевської К.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,
встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., згідно Закону України «Про судовий збір».
Зі змісту вказаної постанови, вбачається що 24 липня 2020 року о 03 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в порушення п. 2.9 А Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Мерседес Бенц Е350», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Єврейській,10 у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія та у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводився із застосування приладу Drager Alcotest, результат якого склав 0,47 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України…» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, який набрав чинності 01 липня 2020 року було виключено можливість настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за новою редакцією ст. 130 КУпАП, то провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність;
2)судом першої інстанції в постанові зазначено: «письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд не враховує в якості доказів, оскільки останні на виклик до суду не з`явилися» є необґрунтованими, оскільки пояснення свідків мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 ;
3)з дослідженого відеозапису з нагрудної відеокамери вбачається, що після огляду водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, співробітники поліції не з`ясували чи згоден водій з його результатами та не пропонували йому проїхати для обстеження до медичного закладу, що підтверджує факт того, що в протоколі зазначені неправдиві відомості, а покази Драгера – є помилковими, оскільки отримані з приладу, який не калібрувався і який взагалі не дозволений до використання на території України
4)в матеріалах справи відсутній відеозапис про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
5)судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейські не роз`яснили ОСОБА_4 права на захист, що передбачено ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП;
6)судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 було зупинено за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 10, а протокол складено за іншою адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 30.
Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова районного суду – залишенню без змін з наступних підстав.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102162 від 24.07.2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2020 року о 03:15 год. в м. Одеса, по вул. Єврейська, 10 керував автомобілем Mersedes-Benz д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд стану сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Проба позитивна 0,47 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР. До протоколу долучені пояснення свідків, роздруківка драгер чеку №3348, а також відеозапис з бодікамери. Протокол підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
-роздруківка драгер чеку № 3348 від 24.07.2020 року о 03:35 год. та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких вбачається, що у ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було виявлено 0,47‰. Крім того з результатами даного огляду ОСОБА_1 був згоден, що підтверджується його підписом у відповідній графі. 
-пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони була свідками того, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» ARSD-0485, який показав результат, 0,47‰, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у їх присутності, зазначене підтверджене особистими підписами.
Пояснень самого ОСОБА_1 по суті правопорушення матеріали справи не містять.
Так, в обґрунтування своїх вимог апеляційної скарги представник ОСОБА_1 зазначив, що із набранням чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (з наступними змінами) було скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП, в редакції, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення та одночасно встановлено кримінальну відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, яка не має зворотної дії у часі. При цьому, вважає, що оскільки було виключено можливість настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за новою редакцією ст. 130 КУпАП, то провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Згідно матеріалів адміністративної справи, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинене  ОСОБА_1 24.07.2020 року.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. У свою чергу ч. 2 ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчиненні до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не була скасована, а, навпаки, була посилена.
Однак, 17 червня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-IX від 09.04.2020 (далі Закон №720-IX), який 2 липня 2020 року було підписано президентом України, а 3 липня 2020 року - опубліковано в офіційній газеті «Голос України». В Законі №720-IX скасовується кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України, а за ст. 130 КУпАП фактично повертається адміністративна відповідальність для водіїв за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але вже у новій редакції.
З огляду на те, що дія ст. 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, поширюється на не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду ст. 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно  ОСОБА_1  було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п. 6 ст. 247 КУпАП, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.
Посилання представника ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що з відеозапису, який міститься в матеріалах справи вбачається, що після огляду водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, співробітники поліції не з`ясували чи згоден водій з його результатами та не пропонували йому проїхати для обстеження до медичного закладу, що підтверджує факт того, що в протоколі зазначені неправдиві відомості
Дані посилання є безпідставними виходячи з того, що судом апеляційної інстанції було досліджено даний відеозапис з якого вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені його права, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився з його результатом та їхати до медичного закладу відмовився.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначив, що показник «Драгеру» є помилковими, оскільки отримані з приладу, який не калібрувався і який взагалі не дозволений до використання на території України. Дані твердження апелянта також є необґрунтованими з огляду на те, що перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6810, включені до вказаного переліку.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку торгівлі України до 01.01.2016 року.
Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.
Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany) до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 6810, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Тобто, газоаналізатор «Alcotest 6810», дозволений для проведення освідування на території України, колібрований 22.10.2019 року.
Згідно технічних характеристик газоаналізатору «Alcotest 6810», в тому числі, які знаходяться на сайтах виробника ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), вироблений Німеччиною, призначений для підприємств, яким також є і органи поліції.
Таким чином, освідування проведено у відповідності до норм діючого законодавства, уповноваженою особою, в порядку, встановленому законом.
Також представник ОСОБА_5 зазначив в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак дане твердження спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за те, що він керуючи своїм транспортним засобом виконав поворот всупереч вимогам правил дорожнього руху. 
Надавши правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння так і за відмову від цього огляду.
Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова