Київський апеляційний суд

Провадження № 33/824/4046/2020                                          Єдиний унікальний № 755/9887/20
Категорія:  ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Мельниченко Л.А.               Доповідач: Гладій  С.В.
 
П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
20 листопада 2020 року	                                                       м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисників - адвокатів Пазюка Є.С., Федорова Д.С., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. на постанову Дніпровського районного суду    м. Києва від 02 вересня 2020 року стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:           АДРЕСА_1 , -
 
В С Т А Н О В И В:
 
            Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
            Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 25 червня 2020 року близько 03 год. 20 хв., рухаючись по Дарницькій площі, 1, в м. Києві, керував автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого - 1,17‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Федоров Д.С., вважаючи постанову місцевого суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, в апеляційній скарзі просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що огляд Федорова Д.С. працівниками поліції був проведений в порушення приписів ст. 266 КУпАП, оскільки після проведеного огляду за допомогою приладу «Драгер» та отримання результатів,    ОСОБА_1 висловив свою незгоду з його показниками, разом з тим останній не був направлений в заклад охорони здоров`я, що, в свою чергу, свідчить про недійсність такого огляду та вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвокатів         Пазюка Є.С., Федорова Д.С. , які наполягали на задоволенні апеляційних вимог в повному обсязіщодо скасування постанови місцевого суду та прийняття нової постанови, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пояснення інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (з ОЛБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Піскун О.В., дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, долучений до матеріалів справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.
            
            Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
            Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
            Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
            Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
            Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
            За результатами розгляду справи, зміст постанови органу (посадової особи) повинен відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. 
            
            Системний аналіз вказаних норм процесуального закону вказує на те, що у разі визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, у постанові потрібно, зокрема, наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.
            Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного  стосовно   ОСОБА_1 в повній мірі не дотримані.
 
            Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 541954 від 25 червня 2020 року, в означений день, о 03 год. 20 хв. в м. Києві на Дарницькій площі, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний - 1,17‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
            Згідно змісту постанови суду першої інстанції, в судовому засіданні          ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що дійсно 25 червня 2020 року близько 03 год. 20 хв. керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в        м. Києві по Дарницькій площі, 1, де і був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху України. Оскільки у працівників поліції виникла підозра щодо його передання в стані алкогольного сп`яніння, останні запропонували пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився та пройшов даний тест, але з його результатами згоден не був. Його пропозиція щодо проходження повторного огляду, але вже в медичному закладі - працівниками поліції була проігнорована, що свідчить про порушення процедури його огляду та безпідставного складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
            Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав в суді апеляційної інстанції.
 
            Для перевірки доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі та в поясненнях   ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції була викликана працівник поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення - інспектор роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (з ОЛБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Піскун О.В., яка в суді апеляційної інстанції підтвердила обставини складання нею досліджуваного протоколу та пояснила, що вона, в нічну зміну - 25 червня 2020 року, перебуваючи в складі патрульного наряду, побачили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в порушення Правил дорожнього руху України, за що і був зупинений.
            У ході розмови був відчутний запах алкоголю, а тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Drager", на що водій погодився.Результати такого огляду були вище дозволеної норми, у  зв`язку з чим був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
            
            Судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис подій за участі водія        ОСОБА_1 , відповідно до якого вбачається, що 25 червня 2020 року близько 03 год. 20 хв. ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , по Дарницькій площі, 1, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки останній не був пристебнутий паском безпеки. У працівників поліції виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,  та йому було запропоновано  пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився та пройшов даний тест, але з його результатами згоден не був, вважаючи себе тверезим, про що поінформував працівників поліції в присутності двох свідків. Проте, така незгода ОСОБА_1 з результатами огляду залишилась поза будь-якою реакцією працівників поліції.
            Відповідно до змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або а разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
 
            Однак, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису від 25 червня 2020 року, в порушення наведених вимог закону, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 , за незгоди останнього з результатами проведеного огляду з використанням приладу «Драгер»,пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
 
            Згідно з приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
  
Отже, дослідивши всі наявні в розпорядженні суду апеляційної інстанції докази у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 25 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , слід дійти висновку про відсутність підстав для притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а тому апеляційна скарга адвоката Федорова Д.С. в інтересах  ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2020 року стосовно останнього - скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити на підставі п. 1 ч. 1    ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.   
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
                                                П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2020 року, якою  ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.
 
Прийняти нову постанову, якою визнати  ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                   С.В.Гладій