УХВАЛА

14 січня 2021 року  
м. Київ
справа №816/3052/15
адміністративне провадження №К/9901/32333/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,  
перевіривши касаційну скаргу  Офісу Генерального прокурора
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року
у справі № 816/3052/15                                                                                  за позовом ОСОБА_1                                             до  Прокуратури Полтавської області,  Офісу Генерального прокурора про скасування наказу, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Полтавської області,    Офісу Генерального прокурора, у якому просив:
- скасувати наказ прокурора Полтавської області від 09  липня 2015  року №  338к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області;
- стягнути з прокуратури Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09  липня 2015  року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора поінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, позов задоволено частково. Скасовано наказ прокурора Полтавської області від 09  липня 2015  року №  338к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Прокуратури Полтавської області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Прокуратури Полтавської області з 10  липня 2015  року. Стягнуто з Прокуратури Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10  липня 2015  року по 22  травня 2020  року сумі 1  458  622 (один мільйон чотириста п`ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять дві) гривні 25 (двадцять п`ять) копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищенаведеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та надано час скаржнику для усунення недоліків.
24 грудня 2020 року Офіс Генерального прокурора подав до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із платіжними дорученнями про сплату судового збору №4260 від 24.11.2020 року та №4812 від 17.12.2020 року у розмірі, визначеному в ухвалі суду від 10.12.2020 року.
Отже, за правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Разом з касаційною скаргою відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду, яке мотивоване тим, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції від 07 жовтня 2020 року заявником касаційної скарги отримано засобами поштового зв`язку 27 жовтня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції за №211471-20 на супровідному листі суду апеляційної інстанції від 18.09.2020 року, тому підстави для поновлення строку вважає поважними.
Касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції 27 листопада 2020 року.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених  частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня вручення йому оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №816/3052/15 є посилання у касаційній скарзі на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень, неправильно застосовано норми матеріального права, яке полягає у неправильному застосуванні до вказаних правовідносин частини З статті 1, пунктів 3, 7, 8 частини 1 статті З, пункту 12 частини 2 статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1682-VІІ, у застосуванні до вказаних правовідносин ст. 61 Конституції України, яка не підлягала застосуванню.
Предметом спору у справі є законність наказу про звільнення позивача з публічної служби на підставі п. 7-2 ч. 1 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із застосуванням до нього обмежень, передбачених статтями 1, 3 Закону № 1682-VІІ, справа щодо конституційності деяких положень якого розглядається Конституційним Судом України з 2015 року. Остаточне рішення до цього часу не прийнято. При цьому провадження у цих справах відкрито, у тому числі, за трьома конституційними поданнями Верховного Суду України.
Водночас судами застосовано статтю 61 Конституції України, статтю 235 КЗпП України без урахування висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 800/235/17 (постанова від 21.05.2020 року) щодо застосування Закону № 1682-VІІ у подібних правовідносинах, де суд вказав, що мета застосування Закону № 1682-VІІ для захисту прав і свобод інших людей є легітимною, а його застосування має сприяти дотриманню балансу між потребами демократичної держави та захисту демократії і правами людини.
Крім того, судами застосовано п. 12 ч. 2 статті З Закону «Про очищення влади» без урахування висновку Верховного Суду у справі № 823/61/16 (постанова від 06.08.2020) щодо застосування Закону № 1682-VІІ у подібних правовідносинах, де суд вказав про визначення Законом № 1682-VІІ конкретних правових підстав для застосування до відповідних осіб установлених ним заборон та сукупність умов, за наявності яких виникають такі правові підстави.
Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України рішення у справі підлягають касаційному оскарженню у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Крім того, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для Офісу Генерального прокурора.
Значний суспільний інтерес цієї категорії справ підтверджується численними публікаціями у засобах масової інформації та є загальновідомим фактом.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме - неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.05.2020 року у справі № 800/235/17 та постанові від 06.08.2020 року у справі № 823/61/16 щодо звільнення прокурора на підставі Закону України «Про очищення влади».
Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судових рішень.
Проте, як убачається з вимог статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338, 340 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити Офісу Генерального прокурора строк на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 816/3052/15.
Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду справу №816/3052/15.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                                   В.Е. Мацедонська

Судді                                                                                                                                                                                                                          Н.А. Данилевич

                                                                                                                        Н.В. Шевцова