У Х В А Л А        
 
13 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 171/1145/16-ц
провадження № 61-16135св20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом Першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа - сільськогосподарське риболовецьке товариство з додатковою відповідальністю ім. Богдана Хмельницького, про витребування земельних ділянок,
встановив:
У листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у вищевказаній справі.
23 листопада 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у цій справі та відмовлено у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , поданого представником ОСОБА_2 , про зупинення дії рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.
У грудні 2020 року представник  ОСОБА_1 адвокат Рубан О. М. повторно звернувся до суду касаційної інстанції з клопотанням про зупинення дії рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
В обґрунтування вказаного клопотання заявник посилається на те, що на даний час здійснюється примусове виконання оскаржуваних судових рішень, а незупинення їх дії може утруднити повторний розгляд справи внаслідок можливого їх скасування.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення дії (виконання) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Метою вирішення питання про зупинення дії (виконання) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Вказані у клопотанні доводи містять підстави для висновку, що клопотання є обґрунтованим та існує необхідність зупинення виконання оскарженого рішення.
Клопотання та додані до нього матеріали містять відомості про те, що відкрито виконавче провадження та здійснюється примусове виконання оскарженого рішення. Таким чином, клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії оскаржених рішень підлягає задоволенню у вигляді зупинення виконання рішення.
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зупинити виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня року до закінчення касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             М. Ю. Тітов
 
І. О. Дундар
 
                                                                                                                        Є. В. Краснощоков