УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження 

30 березня 2021 року 

м. Київ

справа № 540/496/20
адміністративне провадження № К/9901/5096/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,
перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1  
на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року (суддя Дубровна В.А.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року (колегія у складі суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В., Яковлєва О.В.)
у справі № 540/496/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області
про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості щодо виплати пенсії.

УСТАНОВИВ:

26.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому з урахуванням уточнення (зміни) позовних вимог просив: 
- визнати дії відповідача щодо застосування обмежень розміру виплати йому щомісячного пенсійного забезпечення з 01.03.2017 протиправними;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити нарахування та виплату пенсії без обмежень граничного розміру з 01.03.2017, з урахуванням раніше проведених виплат. 

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020, у задоволенні позову відмовлено. 

11.02.2021 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 16.02.2021 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що граничний розмір пенсії, який складає 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб не обмежує виплату основного розміру пенсії, якщо вона понад 10 прожиткових мінімумів. З 01.03.2017 його пенсія перевищує 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, вважає, що таке обмеження розміру пенсії є втручанням в майнові права та є протиправним. Суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору не застосували ч. 3 ст. 53 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», неправильно тлумачили абз. 1 п. 2 Розділу ІІ Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон      № 3668-VI); не застосували ст. 58, 64 Конституції України, не надали оцінку доводам та не з`ясували обставин справи. 

Ухвалою Верховного Суду від 19.02.2021 касаційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

01.03.2021 ОСОБА_1 отримав копію зазначеної ухвалу та 10.03.2021 направив поштою клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що отримав копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 лише 17.01.2021, на підтвердження чого надав супровідний лист Херсонського окружного адміністративного суду від 13.01.2021                               № 540/496/20/208/21 про направлення копії судового рішення. 
Зважаючи на викладене, строк на касаційне оскарження слід поновити відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Предметом спору у даній справі є оскарження дій Пенсійного фонду щодо обмеження граничним розміром пенсії особі льотного екіпажу цивільної авіації.
За предметом позову ця справа належить до категорії справ незначної складності, тому суд першої інстанції обґрунтовано її розглянув відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;          б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
ОСОБА_1 не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справа у подібних правовідносинах норм матеріального та процесуального права, не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин.
Суд також не встановив випадків, зазначених у п. 2 ч 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Крім того, щодо доводів касаційної скарги, слід зазначити, що подібні правовідносини щодо законності дій Пенсійного фонду України стосовно обмежень граничним розміром пенсії осіб льотного екіпажу цивільної авіації вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
Так, у постановах від 24.06.2020 у справах № 580/234/19 та № 580/234/19 Верховний Суд виклав висновки щодо питання застосування ст. 2 Закону № 3668-VI про таке: 

«<…> з часу набрання чинності вказаним Законом (<№ 3668-VI >) він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).
Норми статті 2 Закону № 3668-VI кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Як вбачається зі встановлених по справі обставин, лише починаючи з 01 березня 2018 року внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний. 
Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Зазначені положення Закону № 3668-VI та частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.
<…> відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у перерахунку і виплаті пенсії <…> без обмеження граничного розміру пенсії є законною і обґрунтованою та не призвела до зменшення розміру пенсії останнього, яку він отримував до цього. В даному випадку така відмова за своєю суттю не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.».

Суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення першої інстанції відповідно до такого висновку та Верховний Суд не вважає за необхідне відступити від цього висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Зважаючи на те, що доводи касаційної скарги не містять обставин, передбачених у ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності, Суд вважає, що касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити строк на подання касаційної скарги.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі        № 540/496/20.
3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб