ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р.	Справа № 537/3171/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанту поліції Сльоти Яни Анатоліївни на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Хіневич В.І., м. Кременчук, повний текст складено 26.11.20 року у справі № 537/3171/20
за позовом        ОСОБА_1  
до       інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сльоти Яни Анатоліївни      
третя особа -        Патрульна поліція у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області 
про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сльоти Яни Анатоліївни, третя особа - патрульна поліція у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3078851 від 03.09.2020 р., якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.    
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.11.2020 року у справі № 537/3171/20 задоволено позов. Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАМ № 3078851 від 03.09.2020 р., винесену поліцейським 4 роти першого батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Сльотою Яною Анатоліївною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, за порушення вимог ч.1 ст. 122 КУпАП, а справу закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Відповідач, інспектор роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Сльота Яна Анатоліївна, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.11.2020 року по справі № 537/3171/20 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
За правилами ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до   ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема, ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.2020 р. поліцейським 4 роти першого батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Сльотою Я.А. була складена постанова серії ЕАМ №3078851, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., за те, що 03.09.2020 р. о 15 год. 52 хв. позивач по вул. Перемоги, 20 в м. Кременчуці, керуючи транспортним засобом «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.4.3 (дні тижня), а саме здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив п.8.4в ПДР України.
Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 року серія ЕАМ №3078851, звернувся з позовом до суду. 
Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому дійшов висновку, що постанова є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Предметом оскарження у справі є постанова серії ЕАМ №3078851 від 03.09.2020 року  у  справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, якою позивача притягнуто  до адміністративної відповідальності  у  вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2  ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження    надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2  ст.2 КАС України, приходить до висновку, що прийнято воно законно, виходячи з наступного.
Відповідно до вказаної постанови серії ЕАМ №3078851 о 15 год. 52 хв. 03.09.2020 року ОСОБА_1 по вул. Перемоги, 20 в м. Кременчуці керуючи транспортним засобом «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.4.3 (дні тижня), а саме здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив п.8.4в ПДР України.
Висновки суду першої інстанції про скасування  вказаної постанови ґрунтуються на тому, що відповідачем не підтверджено належними доказами порушення позивачем п.8.4в ПДР  України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР).
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення вимог зупинки є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Розділом 33 ПДР встановлено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Також визначено, що зона дії знаку 3.34 від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.
Згідно з п. 8.4в ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Відповідно до  ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема,  пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.
Судом апеляційної інстанції було оглянуто наданий відповідачем диск відеозапису адміністративного правопорушення, доданий до відзиву на позов (а.с. 27).
З дослідженого диску встановлено, що з відеореєстратору, встановленого в службовому автомобілі відповідача, зафіксовано, що під час патрулювання 03.09.2020 р. (четверг) по вул. Перемоги, 20 в м. Кременчуці було виявлено транспортний засіб «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» з табличкою 7.4.3 ПДР України (вівторок, четверг, субота), здійснивши зупинку в зоні дії забороняючого знаку.
Крім того, в оспорюваній постанові зазначено технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію правопорушення - камера ВІ01088, ВІ 01084, який може використовуватися як належний доказ у справі.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, того що на відеозапису, наданому відповідачем як доказ адміністративного правопорушення, не зафіксовано обставини, які б свідчили про те, що позивач 03.09.2020 р. о 15 год. 52 хв. керував автомобілем «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , та в подальшому здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» з табличкою 7.4.3 (дні тижня), оскільки з наданого відеозапису встановлено, що позивач відходив від свого транспортного засобу, та транспортний засіб «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився у зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена».            
За таких обставин, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення  позову помилковими. 
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на  підставі  повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвели до ухвалення неправильного рішення, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанту поліції Сльоти Яни Анатоліївни  задовольнити.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.11.2020 року у справі № 537/3171/20  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенанта поліції Сльоти Яни Анатоліївни, третя особа - патрульна поліція у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський