Справа № 456/396/17                                Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т. 
Провадження № 22-ц/811/2862/20                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П. 
секретаря: Івасюти М.В.
з участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Стрийського міськрайонного управління юстиції.
В обґрунтування скарги покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року її зобов`язано усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належною йому земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом обрізання гілок дерев та прибирання території від сміття на межі між їхніми земельними ділянками. На належній ОСОБА_1 земельній ділянці ростуть кущі бузини та 2 ясені на віддалі 7 м від загорожі, якою обгороджена земельна ділянка ОСОБА_3 . Стверджує, що виконала рішення суду, обрізавши гілки дерев та навівши порядок на межі їхніх земельних ділянок, однак у липні 2015 року, в присутності представників Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області троє чоловіків обрізали стовбури ясенів. Зазначає, що в матеріалів виконавчого провадження з виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року є укладений між ТОВ «Альпроміндустрія» та ОСОБА_3 договір підряду № 01/0715 від 25.07.2015 року на виконання роботи по кронуванню та різці дерев у АДРЕСА_1 на суму 6300 грн., без доданих кошторису на виконання робіт, акту прийому-передачі виконаних робіт, рахунку по оплаті виконаних робіт. Вказує, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року її не було зобов`язано кронувати та зрізати дерева, відтак такі дії державного виконавця є неправомірними, які і неправомірним є стягнення з її пенсії витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 6300 грн., які документально не підтверджено, а також стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн., штрафу у розмірі 170 грн. та штрафу у розмірі 850 грн. З наведених підстав, просить визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову державного виконавця від 17 вересня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій 6300 грн., постанову державного виконавця від 30 червня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору 680 грн., постанову державного виконавця від 30 червня 2015 року про накладення штрафу у розмірі 170 грн. у виконавчому провадженні № 47743080 та зобов`язати державного виконавця повернути їй стягнуті з пенсії гроші. 
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Цюрко С.І під час виконання виконавчого листа №456/1167/15-ц від 20.04.2015р., виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 27.05.2015р. неправомірними.
Скасовано постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Цюрко С.І. від 30.06.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору під час виконання виконавчого листа №456/1167/15-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 27.05.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 680 грн.
Скасовано постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Цюрко С.І. від 30.06.2015р. про накладення штрафу під час виконання виконавчого листа №456/1167/15-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 27.05.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170 грн. 
Скасовано постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Цюрко С.І. від 17.09.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій під час виконання виконавчого листа №456/1167/15-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 27.05.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 6300 грн.
Зобов`язано Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області повернути ОСОБА_1 стягнені з неї кошти на підставі постанов державного виконавця під час виконання виконавчого листа №456/1167/15-ц від 20.04.2015р., виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 27.05.2015р.
Ухвалу суду оскаржив Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з висновками суду, що не відповідають обставинам справи. 
Апелянт стверджує, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами, прийнятими в межах виконавчого провадження стосовно виконання судового рішення, відтак справи щодо їх оскарження належать до компетенції адміністративних судів, оскільки саме місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, іншої посадової особи державної виконавчої служби, щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 20 КАС України. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Зазначає, що скарга на дії державного виконавця подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її права або свободи, відтак звертаючись зі скаргою через 19 місяців з дня винесення постанови державного виконавця, скаржник пропустила передбачений ЦПК України строк для звернення зі скаргою, що є окремою підставою для відмови в задоволенні скарги. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні скарги повністю.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року апеляційну скаргу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задоволено частково.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року скасовано та закрито провадження у справі.
Повідомлено скаржникові, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2  щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Задовольняючи скаргу  ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 належною йому земельною ділянкою шляхом обрізання гілок дерев та прибирання території від сміття на межі їхньої земельної ділянки, а не проведення кронування дерев, однак державний виконавець належним чином не перевірив процес виконання рішення суду та факт оплати стягувачем коштів, а відтак завчасно виніс постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення виконавчого збору.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій)виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій органів та посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року, що набрало законної сили 06.05.2015 року, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належною йому земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом обрізання гілок дерев та прибирання території від сміття на межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . 
На виконання рішення суду Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист № 456/1167/15-ц від 27 травня 2015 року про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належною йому земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом обрізання гілок дерев та прибирання території від сміття на межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Відділом державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №47743080 з виконання виконавчого листа № 456/1167/15-ц від 27 травня 2015 року, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області.
Актом державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції від 30 червня 2015 року встановлено, що рішення суду не виконано, гілки дерев не зрізано.
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції віл 30 червня 2015 року накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 170 грн.
Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій)передбачено, що уразі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. 
Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. 
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції віл 30 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 680 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій)з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.
Листом відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції № 5573 від 04 серпня 2015 року стягувача повідомлено, що з метою реального виконання рішення суду необхідно залучити спеціалістів, які мають необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у галузі зрізання гілок дерев, та в порядку авансування необхідно здійснити проплату за виконання даної роботи та надіслати кошти на депозитний рахунок відділу ДВС.
25 липня 2015 року між ТОВ «Альпроміндустрія» та ОСОБА_3 укладено договір підряду № 01/07/15, за умовами якого ТОВ “Альпроміндустрія” зобов`язується на свій ризик за завданням ОСОБА_3 виконати роботи по кронуванню та зрізці дерев, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 3.1 договору підряду № 01/07/15 від 25 липня 2015 року передбачено, що загальна вартість робіт становить 6300 грн.
Актом державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції від 27 серпня 2015 року, підписаного державним виконавцем Цюрко С.І., стягувачем ОСОБА_3 , та понятими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 встановлено, що 27 серпня 2015 року були призначені виконавчі дії з примусового виконання виконавчого документа № 456/1167/15-ц від 27 травня 2015 року, виданого Стрийським міськрайонним судом про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належною йому земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом обрізання гілок дерев та прибирання території від сміття на межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Перешкоди у користуванні земельною ділянкою усунено. Гілки дерев обрізано, територію на межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прибрано від сміття.
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції віл 17 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 6300 грн.
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції від 17 вересня 2015 року стягнення з боржника виконавчого збору та стягнення штрафу виділено в окреме провадження.
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції від 18 вересня 2015 року у зв`язку з виконанням рішення суду виконавче провадження закінчене.
Як вбачається з рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року, ОСОБА_1 зобов`язано усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належною йому земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом обрізання гілок дерев та прибирання території від сміття на межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Тобто, з метою виконання вищезгаданого рішення суду слід було обрізати гілки дерев на межі земельних ділянок, на яких розміщені будинковолодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Відповідно до договору підряду №01/07/15 від 25.07.2015 року ТОВ «Альппроміндстрія» та фізична особа ОСОБА_3 , підрядник, яким є ТОВ «Альппроміндстрія» зобов`язується на свій ризик, за завданням замовника, яким є ОСОБА_3 , відповідно до умов даного договору виконати роботи по кронуванню та зрізці дерев, що знаходиться в АДРЕСА_1 та передати результати виконаних робіт замовнику у встановлений цим договором термін, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.
З калькуляції на видалення 2-ох дерев (ясінь), яка не містить підпису особи, що склала калькуляцію, вбачається, що загальна вартість робіт становить 6300.00 грн., цією ж калькуляцією передбачено найменування робіт і витрат, якими є видалення сухостійних, аварійних та фаутних дерев м`яких листяних порід частинами із застосуванням автогідропідіймачів, діаметр стовбура більше 80 см.
З пояснень представника ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, з долучених до матеріалів справи фотографій, вбачається, що на деревах зрізані всі гілки, в тому числі і зі сторони будинковолодіння ОСОБА_1 , що рішенням суду, яке виконувалось, не вимагалося.
Таким чином, здійснюючи кронування двох дерев (ясінь) підрядник, ТОВ «Альпроміндустрія», в присутності державного виконавця, обрізав гілки дерев в значно більшому обсязі, ніж це вимагалось рішенням суду.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державний виконавець належними чином не проконтролював процес виконання рішення суду в частині обрізання гілок, що призвело до неправильного виконання рішення суду.
Стягуючи з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 6300 грн., державний виконавець виходив з того, що саме така сума була передбачена договором підряду на виконання робіт з обрізання дерев.
Однак в матеріалах справи відсутні акти прийому-здачі виконаних робіт, підписані сторонами та докази, які б підтверджували оплату цих робіт стягувачем (замовником згідно договору підряду) у розмірі 6300 грн.
Враховуючи вищенаведене, умови договору підряду від 25.07.2015 року, зазначені в калькуляції найменування робіт і витрат, їх обсяг та вартість, враховуючи резолютивну частину рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2015 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.
Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів понесення таких витрат стягувачем.

Як вбачається зі змісту постанови державного виконавця ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції від 30.06.2015 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 170.00 грн., підставою накладення штрафу є невиконання рішення суду, що підтверджується актом державного виконавця від 30.06.2015 року.
ОСОБА_1 , її представник ствердили про те, що рішення Стрийського міськрайонного управління юстиції від 30.06.2015 року, ОСОБА_1 було виконане, гілки дерев на межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зрізані, що свідчить про добровільне виконання рішення суду. 
Аналізуючи акт державного виконавця від 30.06.2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що такий є неконкретизований, має загальний характер, у ньому вказано про те, що гілки дерев не зрізано, однак згідно з рішенням суду ОСОБА_1 зобов`язувалася зрізати гілки дерев лише на межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а не всі гілки дерев, що безпідставно було зроблено при примусовому виконанні рішення суду.
А відтак, зазначений акт державного виконавця від 30.06.2015 року не є беззаперечним доказом невиконання ОСОБА_1 рішення суду в добровільному порядку.
За вищенаведеного, у державного виконавця були відсутні підстави накладати на ОСОБА_1 штраф за невиконання рішення суду. 
Доводи апеляційної скарги про те, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення суду самостійно та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства не можуть братися до уваги з наступних мотивів.
На момент подання скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. 
Отже, імперативною нормою – частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18) та від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18).
Водночас, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зверталася з аналогічним позовом до Стрийського міськрайонного суду Львівської області як до адміністративного суду, який ухвалою від 25 жовтня 2016 року відмовив у відкритті провадження у справі № 876/10039/16 з огляду на те, що спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 січня 2017 року погодився із зазначеним висновком суду першої інстанції та залишив без змін ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року (а. с. 8).
Відповідно до частини п`ятої статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Оскільки адміністративний суд відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом, поданим до державного виконавця Стрийського міськрайонного управління юстиції Цюрко С.І., третя особа – ОСОБА_3 , про визнання рішення недійним, то з огляду на вимоги частини п`ятої статті 170 КАС України заявник не зможе реалізувати його право на доступ до суду за правилами адміністративного судочинства.
У пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства», заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії», заява № 36760/06, § 230).
Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
З огляду на існування юрисдикційного конфлікту та імперативний припис частини п`ятої статті 170 КАС України ця справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства виключно і лише тому, що заявниці має бути забезпечено доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у належному, адміністративному, судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду.
Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 243/5078/17 (провадження № 14-393цс18), від 12 грудня 2018 року у cправі № 490/9823/16-ц (провадження № 14-509цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17 (провадження № 14-516цс18).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
       
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області – залишити без задоволення. 
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 04.03.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Ванівський О.М. 

Цяцяк Р.П.