Ухвала
Іменем України

8 лютого 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-534 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року по повернення апеляційної скарги,   
встановив:
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня               2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, та повернуто апеляційну скаргу. 
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції. Вважає, що зазначене судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Вказує, що слідчий суддя справу розглянув без його участі, копію рішення він отримав 31 грудня 2020 року, а апеляційну скаргу подав 4 січня 2021 року. Також зазначає, що формально клопотав про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки фактично він строк не пропустив.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається: 1) на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення;      2) на ухвали слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. 
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України  для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається із ухвали апеляційного суду, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 був обізнаний про дату і час розгляду його скарги (а.с.26; 29) на невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань саме на 24 грудня 2020 року і скористався своїм суб`єктивним правом не бути присутнім при розгляді скарги та надіслав до суду          24 грудня 2020 року заяву про розгляд справи без його участі.
Враховуючи, що ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 , постановлена 24 грудня 2020 року, то апеляційний суд прийшов до висновку, що станом на час звернення із апеляційною скаргою, а саме 4 січня 2021 року, строк на апеляційне оскарження закінчився.
Із вказаними висновками погоджується й колегія суддів Верховного Суду.
Доводи скаржника про те, що він не був присутнім у судовому засіданні та отримав копію рішення 31 грудня 2020 року, було постановлено без його участі, тому строк на оскарження слід рахувати з цього моменту, не заслуговують на увагу.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 4 листопада 2019 року (справа № 760/12179/16-к, провадження                          № 51-9550 кмо 18) за змістом абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
Зі змісту ухвали Київського апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_4 повідомлявся про час та дату судового засідання, та надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Розгляд справи проведено з викликом особи. З огляду на це, апеляційний суд прийшов до вірного висновку про пропуск       ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження та повернув подану ним скаргу.
Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що колегією суддів резолютивна частина ухвали була оголошена 19 січня 2021 року, а повний її текст був оголошений 25 січня 2021 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України в разі, якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням та оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали (постанови) повинен бути складений не пізніше п`яти діб із дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали (постанови) має бути зазначено в її раніше складеній резолютивній частині.
При вирішенні питання про те, який саме день необхідно вважати днем оголошення ухвали - день оголошення резолютивної частини ухвали чи день оголошення повного її тексту, суд повинен керуватися приписами ст. 376 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. При цьому, головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
За змістом ст. 376 КПК України дата оголошення судового рішення безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати.
Враховуючи викладене, є безпідставними доводи захисника про порушення апеляційним судом таємниці нарадчої кімнати при постановлені ухвали.
За правилами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Ухвала Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 рокувідповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування.
Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданого до неї судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                      ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року про повернення апеляційної скарги. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                 ОСОБА_3