СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2021 р.                                                                              Справа № 922/520/20  
Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Тарасова І.В.; 
за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№3024Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2020 у справі №922/520/20 (повний текст рішення складено 19.10.2020 у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Погореловою О.В.)
за позовом Харківської міської ради, м.Харків, 
до Приватного підприємства “Універсал-Петрол”, м.Харків,
про стягнення 115400,01 грн,-
ВСТАНОВИЛА:
Позивач - Харківська міська рада, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Універсал-Петрол", в якому просив стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 115400,01 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, набувши право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином, у встановленому законодавством порядку, не оформив речового права на вказану земельну ділянку та у період з 01.02.2017 по 31.12.2019 не сплачував за користування земельною ділянкою по пр.Гагаріна, 225, у м.Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. 
Рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2020 у справі №922/520/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Універсал-Петрол" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 43092,60 грн. Також стягнуто з Приватного підприємства "Універсал-Петрол" на користь Харківської міської ради 784,93 грн судового збору. В решті позову відмовлено.
Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, мотивував його тим, що позивач у даній справі має надати докази існування протягом спірного періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів). Господарським судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу №3023 від 15.08.2013 ПП "Універсал-Петрол" є власником стаціонарної АЗС з магазином, загальною площею 26 кв.м, за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 225, (стара адреса: Харківська область, Харківський район, смт.Безлюдівка, вул.Зміївська, 1-Ж). Згідно з постановою Верховної Ради України від 06.09.2012 №5215 - VI “Про зміну і встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області”, на підставі рішення міськвиконкому Харківської міської ради №781 від 10.12.2014, Харківською міською радою проведено зміну та впорядкування адреси вказаної будівлі стаціонарної АЗС з магазином, як розташованої на території, що включена до меж міста Харкова, змінено адреси: - нежитлової будівлі стаціонарної АЗС з магазином, літ.“А-1” та допоміжними спорудами за адресою: смт.Безлюдівка, вул.Зміївська, 1-Ж, на території, що включена до меж міста Харкова у Червонозаводському районі, на адресу: м.Харків, просп. Гагаріна, 225”. Земельна ділянка, площею 0,0962 га, з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002, сформована 04.12.2017, однак її власником, за даними Державного земельного кадастру, залишалась Безлюдівська селищна Рада. З`ясована відсутність змін у данних Державного земельного кадастру щодо власника земельної ділянки (Безлюдівська селищна рада), зробила неможливою передачу в оренду цієї земельної ділянки Харківською міською радою. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №202204322 від 27.02.2020 право власності територіальної громади м.Харкова на земельну ділянку, з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002, зареєстроване 02.11.2018 за №28793503. З огляду на зазначене, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати за період з 01.02.2017 по 02.11.2018 є безпідставними, оскільки у вказаний період позивач не був власником спірної земельної ділянки та не мав можливості передавати її в оренду. Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у період з 03.11.2018 по 31.12.2019. Суд також узяв до уваги суму, що була сплачена відповідачем у 2019 році як платником земельного податку у розмірі 5238,96 грн.
Урахувавши фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати у розмірі 43092,60 грн за період з 03.11.2018 по 31.12.2019.
Позивач з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2020 у справі №922/520/20 скасувати в частині відмови про стягнення з Приватного підприємства "Універсал-Петрол" на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у суми 72307,41 грн та прийняти нове рішення у відповідній частині, яким позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у суми 72307,41 грн задовольнити.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що земельна ділянка, за користування якої передбачено звернення стягнення на користь Харківської міської ради у даній справі, є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру 6310138800:15:002:0002, тобто, з 26.09.2005, з формою власності - комунальна. На думку заявника, судом першої інстанції ототожнені поняття виникнення права на земельну ділянку з юридичним фактом, з яким Закон пов`язує існування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав. Для стягнення безпідставно збережених коштів за ст.1212 Цивільного кодексу України, на чому наголошує Верховний Суд, встановленню підлягає факт існування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав – тобто факт присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру, а не факт можливості такої земельної ділянки виступати як об`єкт цивільного обороту, оскільки міською радою подано позов не з метою вчинення щодо такої земельної ділянки юридично значущих дій (укладення договору купівлі-продажу або договору оренди на таку земельну ділянку), а з метою звернення стягнення за користування земельною ділянкою до оформлення речових прав на неї. Також вважає, що господарським судом безпідставно врахована сума коштів як сплаченого земельного податку відповідачем за спірну земельну ділянку за заявлений позивачем спірний період.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради (вх.№3024Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2020 у справі №922/520/20. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 14.12.2020 о 10:45 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 07.12.2020 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.
03.12.2020 від ПП “Універсал-Петрол” до суду надійшов відзив (вх.№11990) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що у зв`язку з тим, що позивач – Харківська міська рада, у період з 01.02.2017 по 02.11.2018 не був власником спірної земельної ділянки та не мав можливості надати її в оренду, його вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за спірний період є незаконними та необгрунтованими. Спірна земельна ділянка до 02.11.2018 знаходилась у комунальній власності Безлюдівської селищної ради, а з 02.11.2018 – у власності територіальної громади м.Харкова. Також зазначає, що надані відповідачем первинні бухгалтерські документи є належними доказами сплати земельного податку відповідачем.
09.12.2020 від ПП “Універсал-Петрол” до суду надійшла заява (вх.№12263) про призупинення розгляду справи №922/520/20 у зв`язку з карантином.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 у зв`язку з навчанням судді Крестьянінова О.О. для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №922/520/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Пуль О.А., судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В.
Згідно з пунктом 14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 18.01.2021 о 15:00 год.
У судове засідання 18.01.2021 з`явився неповноважний представник позивача, оскільки, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.11.2020 у справі №908/592/19, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), який є належним і достовірним джерелом підтвердження повноважень щодо самопредставництва юридичної особи, інформація про особу, що представляє Харківську міську раду, у такому реєстрі відсутня.
Представник відповідача у судове засідання 18.01.2021 не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, копія ухвали про відкладення розгляду справи отримана відповідачем 29.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.279). 09.12.2020 ПП “Універсал-Петрол” у заяві (вх.№12263) просив суд призупинити розгляд справи №922/520/20 у зв`язку з карантином. Заява обгрунтована тим, що частина співробітників відповідача, у тому числі і його представник, направлені на самоізоляцію у зв`язку з контактуванням з особами, у яких підтверджено захворювання на COVID-19. Також посилається на погіршення ситуації із поширення хвороби у м.Харкові та введення карантину згідно з постановоою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Колегія суддів, розглянувши заяву відповідача про призупинення розгляду справи, зазначає таке.
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 (з урахуванням змін і доповнень) судочинство в Україні на час ухвалення цієї постанови здійснюється в умовах карантину.
За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).
Участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом (статті 202, 216 Господарського процесуального кодексу України); не визнавалася вона такою й судом.
Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не обмежено кількість представників сторони.
Крім того, колегія суддів зазначає, що само по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів.
Згідно з частиною 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.
На виконання Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та відповідно до пункту 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів" Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 №169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду може бути здійснено за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".
Таким чином, ПП «Універсал-Петрол», бажаючи взяти участь у судовому засіданні, проте не маючи такої можливості у зв`язку з карантинними заходами, відповідно до приписів статті 197 Господарського процесуального кодексу України мало право взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Проте відповідного клопотання заявлено не було.
Ураховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, позиція відповідача викладена у відзиві на апеляційну скаргу, виходячи зі змісту статей      202, 216 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про призупинення розгляду справи.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12  статті 270 Господарського процесуального кодексу України).
Ураховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11  ст.270 Господарського процесуального кодексу України  підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням вимог пункту 1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників спрвави за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Позов обгрунтований тим, що відповідач, набувши право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином, у встановленому законодавством порядку, не оформив речового права на вказану земельну ділянку та у період з 01.02.2017 по 31.12.2019 не сплачував за користування земельною ділянкою по пр.Гагаріна, 225, у м.Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Посилаючись на витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по просп.Гагаріна,225, у м.Харкові (кадастровий номер 6310138800:15:002:0002) від 29.01.2019 №246/0/45-19 (на підставі якого позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати) та акт обстеження спірної земельної ділянки від 18.02.2020, позивач зазначав про наявність підстав для застосування ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.02.2020 №200664913 право власності на стаціонарну АЗС з магазином, загальною площею 26 кв.м, по просп. Гагаріна, 225, у м.Харкові з 15.08.2013 зареєстроване за ПП "Універсал-Петрол” на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2013 №3023 (а.с.20).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 №НВ-0004419082020 земельна ділянка по просп.Гагаріна, 225, у м.Харкові, з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002, зареєстрована як об`єкт цивільних прав 26.09.2005 (а.с.25).
Позивач зазначає, що ПП "Універсал-Петрол" у період з 01.02.2017 по 31.12.2019 не сплачувало за користування земельною ділянкою по просп. Гагаріна, 225, у м.Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. 
Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по просп.Гагаріна, 225, у м.Харкові (кадастровий номер 6310138800:15:002:0002) від 29.01.2019 №246/0/45-19, виданого Відділом у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, площа вказаної земельної ділянки складає 0,0962 га (а.с.25-27). 
Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 18.02.2020 проведено обстеження земельної ділянки та складено акт обстеження спірної земельної ділянки, в якому зазначено, що ПП "Універсал-Петрол" використовує земельну ділянку з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002 по просп.Гагаріна,225, у м.Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.125, 126 Земельного кодексу України (а.с.21-22).
Відповідно до інформації ГУДФС у Харківській області від 27.06.2018 №15626/9/20-40-12-15-24 ПП "Універсал-Петрол" є платником земельного податку у Слобідському районі м. Харкова. Загальна сума надходжень земельного податку становить: у 2017 - 5876,86 грн, 2018-3492,64 грн (а.с.21).
Зазначені обставини стали підставою для звернення Харківської міської ради до господарського суду з даним позовом у порядку ст.83 Земельного кодексу України та ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Згідно зі статями 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.
У силу статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.
Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.
Частина перша статті 93 Земельного кодексу України передбачає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Предметом позову є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).
Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
Господарським судом правильно встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці по пр.Гагаріна, 225, у м.Харкові із кадастровим номером: 6310138800:15:002:0002, яка сформована як об`єкт цивільних прав (далі- спірна земельна ділянка). 
Матеріали справи не містять доказів оформлення відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди з позивачем та державної реєстрації такого права.
ПП "Універсал-Петрол" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15, № 922/5468/14.
Визначення земельної ділянки наведено у частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно з приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.  
Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина 1 ст.21 названого Закону).
З огляду на зазначене, позивач має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №922/392/18, від 07.02.2019 у справі №922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17.  
Як свідчать матеріали справи, відповідно до договору купівлі - продажу №3023 від 15.08.2013 ПП "Універсал-Петрол" є власником стаціонарної АЗС з магазином, загальною площею 26 кв.м, за адресою: м.Харків, просп.Гагаріна, 225 (стара адреса: Харківська область, Харківський район, смт.Безлюдівка, вул. Зміївська, 1-Ж). 
Згідно з постановою Верховної Ради України від 06.09.2012 №5215 - VI “Про зміну і встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області”, на підставі рішення міськвиконкому Харківської міської ради №781 від 10.12.2014 Харківською міською радою проведено зміну та впорядкування адреси вказаної будівлі стаціонарної АЗС з магазином, як розташованої на території, що включена до меж міста Харкова, змінено адреси: - нежитлової будівлі стаціонарної АЗС з магазином літ.“А-1” та допоміжними спорудами за адресою: смт.Безлюдівка, вул.Зміївська, 1-Ж, на території, що включена до меж міста Харкова у Червонозаводському районі, на адресу: м.Харків, просп. Гагаріна, 225”.
Відповідно до вказаної постанови Верховної Ради України від 06.09.2012 №5215 - VI “Про зміну і встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області” Харківською міською радою також проведено зміну та впорядкування адреси земельних ділянок, які належать фізичним та юридичним особам на території, що включена до меж міста Харкова згідно з цією постановою. Так, рішенням 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.12.2014 №1735/14 “Про зміну та впорядкування адрес земельних ділянок” (додаток 4) адреса спірної земельної ділянки, на який розташована АЗС з магазином ПП "Універсал-Петрол", з кадастровим номером 6325155600:05:002:0025, змінена зі старої адреси: смт.Безлюдівка вул.Зміївська,1-Ж, на нову адресу: м.Харків, просп. Гагаріна, 225 (а.с.57).
Земельна ділянка з кадастровим номером 6325155600:05:002:0025, яка станом на 22.09.2005 перебувала у власності Безлюдівської селищної ради, про що свідчить договір оренди землі від 22.09.2005, на підставі якого спірна земельна ділянка надана у довгострокове користування колишньому власнику спірного об`єкту нерухомості ТОВ "Еталон-Оіл". Інше речове право (оренда земельної ділянки) припинено 17.08.2016 (а.с.58-59).
Листом (вих.№б/н від 15.06.2015) ПП "Універсал-Петрол" звернулось до  Харківського міського голови з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції стаціонарної АЗС з магазином (а.с.64). 
Рішенням 40 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.06.2015 №1905/15 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1052 га, для реконструкції стаціонарної АЗС з магазином та подальшої експлуатації об`єкту (а.с.76). 
На підставі вказаного рішення ПП "Універсал-Петрол" розроблено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки (а.с.66-75).
Управління Держгеокадастру у м.Харкові у листі №97-20.08-3-48/32-17 від 20.01.2017 зазначило, що при розгляді проекту землеустрою встановлено, що частиною зазначеної земельної ділянки є сформована інша земельна ділянка, площею 0,0962 га, та вказано про необхідність проведення формування земельної ділянки шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (а.с.84).
Рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання №680/17 від 21.06.2017 надано згоду ПП "Універсал-Петрол" на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж у натурі (на місцевості) земельної ділянки, площею 0,0962 га, для експлуатації та обслуговування стаціонарної АЗС та магазину по просп.Гагаріна, 225 (а.с.88). 
На підставі розробленої ПП "Універсал-Петрол" технічної документації (а.с.89-99) внесено відповідні зміни до Державного земельного кадастру: відновлено межі земельної ділянки та змінено кадастровий номер з 6325155600:05:002:0025 на 6310138800:15:002:0002, як такий, що відповідає межам міста Харкова (повідомлення ТУ Держгеокадастру у Харківській області №6306990282017 від 04.12.2017) (а.с.100).
Таким чином, земельна ділянка, площею 0,0962 га, з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002, сформована 04.12.2017, однак її власником, за даними Державного земельного кадастру, залишалась Безлюдівська селищна рада.
Листом №32/01 від 11.12.2017 ПП "Універсал-Петрол" звернулось до Харківської міської ради з проханням про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002 для експлуатації та обслуговування АЗС та магазину (а.с.101).
Листом №34/01 від 16.02.2018 ПП "Універсал-Петрол" звернулось до директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради з проханням вжиття заходів щодо реєстрації права власності територіальної громади м.Харкова на земельну ділянку, з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002, площею 0,0962 га, розташовану за адресою: м.Харків, просп. Гагаріна, 225 (а.с.102).
Листом №1765/0/225-18 від 16.03.2018 Департамент земельних відносин Харківської міської ради повідомив ПП "Універсал-Петрол" про розгляд листа №34/01 від 16.02.2018 та повідомив, що Департаментом підготовлено та передано до суб`єкта державної реєстрації заяву та необхідний пакет документів щодо реєстрації права власності за територіальною громадою міста Харкова вищенаведеної земельної ділянки (а.с.103).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №202204322 від 27.02.2020 право власності територіальної громади м.Харкова на земельну ділянку з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002 зареєстроване 02.11.2018 за №28793503 (а.с.104).
З огляду на зазначені норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів вважає првильним висновок господарського суду про необгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати за період з 01.02.2017 по 02.11.2018, оскільки у вказаний період позивач не був власником спірної земельної ділянки та не мав можливості передавати її в оренду.
При цьому господарський суд правильно відхилив посилання позивача на рішення Харківської міської ради від 10.12.2014 №781 як на доказ того, що спірна земельна ділянка належала до земель комунальної власності та територіальної громади м.Харкова, оскільки вказане рішення не є належним доказом на підтвердження права власності позивача на спірну земельну ділянку до 02.11.2018, а свідчить лише про те, що адреса нежитлової будівлі стаціонарної АЗС з магазином літ."А-1” та допоміжними спорудами за адресою: смт.Безлюдівка, вул.3міївська, 1-Ж, на території, що включена до меж м.Харкова у Червонозаводському районі, змінена на адресу: м.Харків, просп. Гагаріна, 225. 
Окрім того, у даному рішенні спірна земельна ділянка зазначена з кадастровим номером 6325155600:05:002:0025, а не 6310138800:15:002:0002.
Апелянт вважає, що земельна ділянка, за користування якої передбачено звернення стягнення на користь Харківської міської ради у даній справі, є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру 6310138800:15:002:0002, тобто з 26.09.2005, з формою власності - комунальна. 
Колегія суддів зазначає, що за інформацією, яка міститься у Державному земельному кадастрі, на підставі розробленої технічної документації, земельна ділянка з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002 по просп.Гагаріна, 225, у м.Харкові сформована 04.12.2017 замість земельної ділянки з кадасторовим номером 6325155600:05:002:0025, однак право власності територіальної громади м.Харкова на спірну земельну ділянку зареєстроване 02.11.2018, до цього власником спірної земельної ділянки з формою власності комунальна залишалась Безлюдівська селищна рада.
На думку заявника апеляційної скарги, для стягнення безпідставно збережених коштів за ст.1212 Цивільного кодексу України, на чому наголошує Верховний Суд, встановленню підлягає факт існування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав – тобто факт присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру, а не факт можливості такої земельної ділянки виступати як об`єкт цивільного обороту, оскільки міською радою подано позов не з метою вчинення щодо такої земельної ділянки юридично значущих дій (укладення договору купівлі-продажу або договору оренди на таку земельну ділянку), а з метою звернення стягнення за користування земельною ділянкою до оформлення речових прав на неї. 
Отже, апелянт відокремлює поняття «формування земельної ділянки» та «формування земельної ділянки як обєкта цивільних прав», однак відповідно до приписів Закону України «Про Державний земельний кадастр» присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру неможливо без її державної реєстрації, а державна реєстрація у свою чергу неможлива без внесення відомостей про власника земельної ділянки (частини 1, 9 ст.24, частина 1 пункт і) ст.25 Закону).
Виключно власник майна (земельної ділянки), який належним чином набув права власності на нього, та зареєстрував це право у встановленому законом порядку, має право звернутись до суду з позовом з вимагою про усунення будь-яких порушень його права, зокрема, і повернення безпідставно отриманих коштів у порядку ст.1212 Цивільного кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що витяг з Державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку станом на 20.01.2020 та рішення Харківської міської ради від 10.12.2014 №781, на які позивач посилається як на доказ того, що Харківська міська рада є власником спірної земельної ділянки з 26.09.2005, не містяь свідчень про власника земельної ділянки з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002, а має відомості про те, що спірна земельнв ділянка має кадастровий номер 6325155600:05:002:0025, разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002 була зареєстрована за Харківською міською радою як влавником лише 02.11.2018.
Витяг з Державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку (а.с.25) посвідчує, що станом на 20.01.2020 земельна ділянка, площею 0,0962 га, з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002 знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, Основ`янський район, проспект Гагаріна, 225, зареєстрована 26.09.2005 Харківським районним відділом ЦДЗК.
Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що саме ця земельна ділянка, загальною площею 0,0962 га, але за попередньою адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Бузлюдівка, вулиця Зміївська, була зареєстрована у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 6325155600:05:002:0025 (а.с.85), і ця земельна ділянка зареєстрована  також 26.09.2005.
Оскільки і земельна ділянка з кадастровим номером 6310138800:15:002:0002, і земельна ділянка з кадастровим номером 6325155600:05:002:0025 є одним і тим же об`єктом, останній номер виданий державним кадастром помилково та кадастром упорядковано дані невідповідності, і 04.12.2017 кадастровий номер 6325155600:05:002:0025 замінено на 6310138800:15:002:0002 (а.с.100).
У подальшому лише 02.11.2018 відбулась заміна і власника земельної ділянки, з Безлюдівської сільської ради на Харківську міську раду, і проведена відповідна державна реєстрація права власності (а.с.104).
Спірна земельна ділянка (кадастрові номери 6310138800:15:002:0002, 6325155600:05:002:0025) не вибувала з комунальної власності, але у період до 02.11.2018, була зареєстрована за Безлюдіською селищною радою, а з 02.11.2018 – за Харківською міською радою, а, отже, і право на отримання коштів за користування земельною ділянкою Харківська міська рада набуває саме з 02.11.2018, а не з моменту формування її як об`єкту у 2005 році, як помилково вважає Харківська міська рада.
Отже, з витяг з Державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку станом на 20.01.2020 та рішення Харківської міської ради від 10.12.2014 №781 не є беззаперечними доказами, що надають право вимагати кошти за користування земельною ділянкою відповідачем за період з 01.02.2017 -02.11.2018, а відтак вищезазначені обгрунтування апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними.
Господарський суд правильно зазначив, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 14 Податкового кодексу України.
Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м.Харкова здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (визначеної шляхом множення площі вказаної ділянки та нормативної грошової оцінки одного квадратного метра землі) з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у період з 03.11.2018 по 31.12.2019.
Розмір доходу відповідача за вищевказаний період розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013"; Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №246/0/45-19 від 29.01.2019.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем був сплачений земельний податок за 2019 рік у розмірі 5238,96 грн, внаслідок чого з метою уникнення подвійного стягнення з ПП "Універсал-Петрол", господарський суд правильно зазначив, що сума безпідставно збережених коштів має бути зменшена на суму фактично сплаченого відповідачем земельного податку за спірний період.
Апелянт вважає, що господарським судом безпідставно врахована сума коштів як сплаченого земельного податку відповідачем за спірну земельну ділянку за заявлений позивачем спірний період, оскільки дана сума взята з податкової декларації, яка надавалася відповідачем до відзиву на позовну заяву.
Колегія суддів не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на те, що матеріали справи містять належним чином засвідчені копії платіжних доручень (а.с.105-116), які у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію», а, отже, є належними доказами, що підтверджують сплату відповідачем земельного податку.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок господарського суду про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати у розмірі 43092,60 грн за період з 03.11.2018 по 31.12.2019.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає. Судом першої інстанції також не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд; –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2020 у справі №922/520/20 залишити без змін.
Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 25.01.2021. 
Головуючий суддя                                                                    О.А. Пуль

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова