Дата документу 23.02.2021 Справа № 333/140/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 333/140/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
№ 22-ц/807/470/21                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бабенко Т.І.

розглянувши цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ

В січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 27 червня 2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , від якого сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З липня 2019 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. З цього часу відповідач належну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, через що позивач самостійно вимушена нести витрати на придбання продуктів харчування, придбання засобів гігієни, оплату комунальних послуг, навчання.

Посилаючись на вищезазначені обставини, просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/4 частин доходів, отриманих щомісяця з моменту позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття, але не менше 1/2 частин прожиткового мінімуму, встановлено для даної вікової категорії.

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 27 червня 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох доньок. У період шлюбу сторонами було набуте майно, а саме побудований будинок по АДРЕСА_1 , придбано автомобіль «Geely Emgrand 7», 2013 року випуску, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано на позивача.
23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 внаслідок нещасного випадку отримав важку травму (хімічний опік очей), після якої практично втратив зір на обидва ока та з 17 січня 2018 року має першу групу інвалідності. З 08 грудня 2017 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності. З урахуванням повної його сліпоти він потребує постійного стороннього догляду і піклування, який до жовтня – листопада 2019 року надавався ОСОБА_2 . З 08 лютого 2020 року по 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Міська лікарня №1» ЗМР у період якого ОСОБА_2 відвідала його лише один раз, придбавши ліки на загальну суму близько 600 грн. Поряд із цим, оскільки ОСОБА_2 припинила надавати йому допомоги, то він був змушений звернутися за нею до КЗ «Запорізький районний територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Запорізької районної адміністрації. Щодо матеріального становища ОСОБА_2 , то вона працює в АТ «Прогрес» на посаді фінансового директора або головного економіста та отримує заробітну плату від 20 000 грн. до 25 000 грн., через що, відповідно, може надавати сплачувати аліменти на його утримання.

Посилаючись на вищезазначені обставини, просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до поновлення працездатності.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини на обох дітей, від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 10 січня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Хмарського Р.Б. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову  ОСОБА_2 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановленощо з 27 червня 2002 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зареєстрованому Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції шлюбі.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2019 року, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року залишено без змін, шлюб між сторонами був розірваний.
У свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , та свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_3 , батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
17 січня 2018 року ОСОБА_1 було видано пенсійне посвідчення як інваліду першої групи по загальному захворювання.
З 08 грудня 2018 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з січня 2019 року до січня 2020 року включно всього складає 20 078 грн. 
З 21 травня 2019 року до 27 червня 2019 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» НАМН України із діагнозом: праве око – анкілосимблефарон, більмо, відшарування сітківки та війкового тіла, гіпотонія, субатрофія ока; ліве око – більмо, анкілоблефарон.
З 12 грудня 2019 року до 27 січня 2020 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.. В.П. Філатова» НАМН України із діагнозом: праве око – анкілосимблефарон, більмо, відшарування сітківки та війкового тіла, субатрофія ока; ліве око – більмо, покрите слизовою, деформація повік, лагофтальм. 
Згідно із довідкою ТОВ «Лідер» від 13 квітня 2020 року ОСОБА_2 з 05 квітня 2018 року працює на посаді фінансового директора, за період з 01 жовтня 2019 року до 31 березня 2020 року всього отримала до виплат дохід у розмірі 38 255, 71 грн. 
27 липня 2020 року між Класичним приватним університетом та ОСОБА_2 був укладений договір про платне надання освітніх послуг № 5146/20, відповідно до якого університет здійснює підготовку ОСОБА_4 
27 липня 2020 року ОСОБА_2 сплачено за навчання ОСОБА_4 4 700 грн. 

Оскаржуючи рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про стягнення аліментів на утримання чоловіка, ОСОБА_1 зазначав, що він є інвалідом по зору, потребує тривалого лікування, для чого недостатньо коштів, які він отримує як пенсію.

Статтею 75 СК України передбачено обов`язок матеріального утримання дружини та чоловіка один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що ОСОБА_1 не довів потреби у щомісячному утриманні з урахуванням того, що він отримує пенсію, яка не є меншою ніж прожитковий мінімум.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та не оспорювало ся сторонами, що  ОСОБА_1 проживає у будинку разом із ОСОБА_6 та їх спільними дітьми, при цьому він не сплачує жодних витрат за комунальні послуги з утримання будинку, 

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 отримує пенсію, при цьому витрати по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг взяла на себе позивач, як і значну частку витрат по утриманню дітей, судова колегія вважає недоведеним потребу ОСОБА_7 у щомісячних аліментах з боку дружини.

Тож в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в цій частині не вбачає.

Ухвалюючи рішення у частині стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей, суд першої інстанції виходив з беззаперечного обов`язку батьків нести витрати по утриманню дітей.

Разом з тим, судова колегія враховує наступне.

Заперечуючи проти позову про стягнення аліментів на дітей, ОСОБА_7 посилався на те, що в будь-якому разі стягнення з нього аліментів у розмірі не меншому ніж половина прожиткового мінімуму на кожну дитину, унеможливить отримання ним пенсії та призведе до створення заборгованості, обумовленої неможливістю відрахування таких сум з пенсії.

За положеннями ст. 181СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом зазначених норм, право на стягнення аліментів на свою користь має той з батьків, з яким проживають діти.

З аналізу норм, визначених ст.ст. 141, 150, 180, 181, 182 СК України за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За поясненнями сторін, місце проживання дітей з одним з батьків судом не визначалося, фактично діти та батьки проживають за однією адресою, твердження відповідача про те, що він займається вихованням дітей та по мірі можливості надає їм необхідну фактичну та матеріальну допомогу, не спростоване.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для стягнення аліментів з батька дітей на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376,382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково 

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2020 рокупо цій справі скасувати в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.
Ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 1 березня 2021 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

                                                                               О.З. Поляков