КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №378/983/2020                                                                                  Головуючий у І інстанції - Скороход Т.Н.
апеляційне провадження №33/824/1616/2021                                           Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
18 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його представника Носова Р.В., переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Носова Романа Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
 
                                                                          ОСОБА_1 ,
                                                                         ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає 
за адресою: 

АДРЕСА_1 
 
закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -  
 
встановив:
 
Згідно протоколу про адміністративне  правопорушення серії ДПР18 №353446 від 25 вересня 2020 року, ОСОБА_1 25 вересня 2020 року, близько 11 години 10 хвилин, на 134км. + 900м. автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду та неуважно стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. 
Постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Не погодившись з вказаною постановою, Носов Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адімінстративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. 
Зазначив, що з даних про пошкодження транспортного засобу марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 вбачається, що у нього виникли пошкодження в правій боковій частині кузова: задній бампер, заднє праве крило, парктроніки, подряпини диску заднього правого колеса, нашарування ЛФП (лакофарбове покриття) праве дзеркало, зовнішня ручка задніх дверей.
На вантажному автомобілі марки MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 зафіксовані наступні пошкодження: ЛФП (лакофарбове покриття) водійської двері, ліва протитуманна фара, передній бампер зліва, ліва підніжка.
Приходить до висновку, що в момент первісного контакту взаємодіяли ліва передня частина вантажного тягача MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 спочатку із правим дзеркалом заднього виду автомобіля марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , а потім із правими задніми дверима, правим заднім крилом, та заднім бампером справа, який було відірвано.
Тобто, транспортні засоби в момент зіткнення перебували під кутом, а виходячи із напрямку деформації на автомобілі Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , спрямований з переду назад, це свідчить про те, що він рухався з більшою швидкістю ніж вантажний тягач, тобто виконував випередження, контактуючи з лівою боковою частиною бампера тягача своєю правою боковою частиною.
Із взаємного розташування транспортних засобів в момент первісного контакту вбачається, що водій автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 перед зіткненням рухався прямолінійно (не змінюючи напрямку руху) в лівій смузі, а розташування вантажного автомобіля під кутом до проїзної частини дороги свідчить про зміну напрямку руху або втрату контролю над рухом транспортного засобу водієм, внаслідок не обрання безпечної швидкості.
Проаналізувавши пошкодження транспортних засобів, схему ДТП, виявлені уламки на місці пригоди, технічні спроможні пояснення водія автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , вважає, що водій автомобіля MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги правил дорожнього руху України, які стали причиною ДТП, а саме:
Абзац перший п.1.5 ПДР України, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п.2.3 «б» ПДР України, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.2.3 «д» ПДР України, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п.10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
абзац перший п.10.3 ПДР України згідно якого у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися;
п.12.1 ПДР України, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.13.1 ПДР України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу;
п.13.3 ПДР України, згідно якого під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. 
Таким чином, висновки суду, про те, що водієм ОСОБА_1 при здійсненні руху транспортним засобом вимоги п.п.2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР України не були порушені - не відповідають фактичним обставинам справи.
Заслухавши потерпілого ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п.п.2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР.
Так, відповідно до п.2.3(б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
З наявного в матеріалах справи автотехнічного дослідження обставин дорожньо-транспортної події №62 від 23 листопада 2020 року, випливає, що дії водія «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «PACTON T3007», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.1.5, п.2.3(д), п.10.1 ПДР України.
Відповідно до п.1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п.2.3(д) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Згідно з вимогами п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Проте, порушення зазначених пунктів ПДР ОСОБА_1 не інкриміновано, як і не зазначено у протоколі суть адміністративного правопорушення, фабула якого мала містити посилання на обов`язки водія по дотриманню п.п.1.5,2.3(д), п.10.1 ПДР України.
Оскільки суддею розгляд справи провадиться лише у межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то висновок про відсутність у діях водія автомобіля «MAN TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «PACTON T3007», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1   невідповідностей вимогам п.п.2.3(б), 12.1, 13.1 ПДР України ґрунтується на матеріалах справи.
Так як в діях ОСОБА_1 не встановлено порушення інкримінованих протоколом вимог Правил дорожнього руху, то вірним є і висновок судді про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, оскільки відсутній прямий причинний зв`язок між вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення порушенням вимог п.п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України і наслідками у вигляді зіткнення автомобілів MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , та Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 та їх пошкодження, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
За таких обставин судове рішення є законним.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Носова Романа Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                               К.П. Приходько