ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/3311/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О. 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області   
на рішення Запорізького окружного адміністративного суд   від 21 вересня 2020  року, (суддя суду першої інстанції Бойченко Ю.П.), прийняту в порядку спрощеного провадження в м. Запоріжжя, в адміністративній справі №280/3311/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс» до Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області, третя особа: яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приазовська районна державна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
в с т а н о в и в :
          20 травня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агротіс» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: 
          визнати протиправною бездіяльність Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області щодо невиконання наказів, виданих Господарським судом Запорізької області 03.02.2020 у справі № 908/1238/19, 13.02.2020 у справі № 908/1591/19, 25.02.2020 у справі № 908/1115/19, 26.02.2020 у справі №908/1151/19 про стягнення судових витрат з Приазовської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” внаслідок безпідставного зупинення безспірного списання коштів державного бюджету;
зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області вчинити дії щодо виконання наказів, виданих Господарським судом Запорізької області 03.02.2020 у справі № 908/1238/19, 13.02.2020 у справі № 908/1591/19, 25.02.2020 у справі № 908/1115/19, 26.02.2020 у справі №908/1151/19 про стягнення судових витрат з Приазовської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” шляхом безспірного списання коштів державного бюджету за чергою, яка існувала станом на час зупинення безспірного списання коштів державного бюджету.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ “Агротіс” пред`явлено до Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області наказів, виданих Господарським судом Запорізької області 03.02.2020 у справі № 908/1238/19, 13.02.2020 у справі № 908/1591/19, 25.02.2020 у справі № 908/1115/19, 26.02.2020 у справі №908/1151/19 про стягнення судових витрат з Приазовської районної державної адміністрації на користь позивача, проте отримано листи, в яких повідомлено про зупинення безспірного списання коштів державного бюджету. При цьому, вказані листи мотивовані тим, що згідно Прикінцевих положень Закону України від 13.04.2020 №553-IX “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” тимчасово, до 01.01.2021, не застосовується частина 1 статті 25 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої передбачено здійснення Казначейством України безспірного списання коштів державного та місцевого бюджетів на підставі рішення суду. На думку позивача, відповідач допускає протиправну бездіяльність щодо невиконання наказів суду внаслідок безпідставного зупинення безспірного списання коштів державного бюджету, оскільки положення пункту 2 розділу II “Прикінцеві положення” Закону України “Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік” від 13.04.2020 № 553-ІХ, в частині зупинення дії норми частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України, є таким, що суперечить положенням пункту 9 частини 1 статті 129, частин 1, 2 статті 129-1 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практиці Європейського Суду з прав людини, а також рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008, від 30.11.2010 № 22-рп/2010, а тому в даних правовідносинах норми Закону України від 13.04.2020 № 553-ІХ не можуть бути застосовані, а натомість підлягають застосуванню безпосередньо норми статті 129, 129-1 Конституції України і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За таких обставин просить задовольнити позов.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області вчинити дії щодо виконання наказів, виданих Господарським судом Запорізької області 03.02.2020 у справі № 908/1238/19, 13.02.2020 у справі № 908/1591/19, 25.02.2020 у справі № 908/1115/19, 26.02.2020 у справі №908/1151/19 про стягнення судових витрат з Приазовської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” шляхом безспірного списання коштів Державного бюджету за чергою, яка існувала станом на час зупинення безспірного списання коштів державного бюджету. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції зобов`язано УДКСУ у Приазовському районі вчинити дії щодо виконання наказів Господарського суду Запорізької області, які УДКСУ у Приазовському районі вже було вчинено ще до прийняття рішення судом першої інстанції. Відповідач зазначає, що УДКСУ у Приазовському районі після прийняття Конституційним Судом України Рішення №10-р/2020 було направлено лист до боржника за виконавчими документами по вказаних справах (Приазовської районної державної адміністрації), в якому повідомлено про здійснення УДКСУ у Приазовському районі безспірного списання коштів за виконавчими документами (лист від 02.09.2020 року №02-54/1061), за результатом розгляду яких Приазовською районною державною адміністрацією надано відповіді про не передбачення у 2020 році коштів на такі витрати по державному бюджету (лист від 04.09.2020 №01-15/419). Однак, суд першої інстанції не з`ясував які саме дії стосовно виконання виконавчих документів по вказаних справах після прийняття Конституційним Судом України Рішення №10-р/2020 було вчинено відповідачем. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що господарським судом Запорізької області видано накази:
від 03.02.2020 у справі №908/1238/19, на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2020 у справі №908/1238/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9   500,00 грн.;
від 03.02.2020 у справі №908/1238/19, на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.10.2019 у справі №908/1238/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15   500,00 грн.;
від 13.02.2020 у справі № 908/1591/19, на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2019 у справі №908/1591/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8   500,00 грн.;
від 13.02.2020 у справі № 908/1591/19, на виконання додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі №908/1591/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15   500,00 грн.;
від 25.02.2020 у справі № 908/1115/19, на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі №908/1115/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13   000,00 грн.;
від 25.02.2020 у справі № 908/1115/19, на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі №908/1115/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26 500,00 грн. та судового збору у розмірі 2   881,50 грн.;
від 26.02.2020 у справі №908/1151/19, на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №908/1159/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500,00 грн.;
від 26.02.2020 у справі №908/1151/19, на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №908/1159/19, про стягнення з Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” судового збору у розмірі 2   881,50 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 500,00 грн.
Позивачем подано вищезазначені накази для виконання до Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області.
Відповідач звернувся до третьої особи із листами про надання інформації щодо визначення кодів класифікації бюджету та рахунків, а також із вимогами щодо здійснення дій, спрямованих на виконання рішень суду, проте листами від 12.02.2020 №01-15/099, №01-15/098, від 25.02.2020 №01-15/138, №01-15/139, від 12.03.2020 №01-15/172, №01-15/173, від 25.03.2020 №01-15/199, №01-15/200, від 03.04.2020 №01-15/216, №01-15/217, №01-15/218, №01-15/219 Приазовська районна державна адміністрація повідомила, що кошти на дані витрати по державному бюджету не передбачені, тому на даний час відсутня можливість погашення заборгованості.
Відповідачем передано документи щодо здійснення безспірного списання коштів за наказами суду до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, яке супровідним листом від 15.04.2020 №13-10.1/3021 повернуло їх у зв`язку із наявністю помилок у наказах суду в частині зазначення повного найменування Приазовської районної державної адміністрації.
Листами Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області від 05.05.2020 №03-98/578, №03-98/579, №03-98/580, №03-98/581, №03-98/582, №03-98/583, №03-98/584, №03-98/585 позивача повідомлено про зупинення безспірного списання коштів державного та місцевого бюджетів на підставі Прикінцевих положень Закону України від 13.04.2020 №553-IX “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиконання перелічених наказів протиправною, Товариство з обмеженою відповідальністю “Агротіс” звернулося до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент розгляду справи по суті положення абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II „Прикінцеві положення“ Закону України “Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік“” від 13 квітня 2020 року № 553-IX, на які, як на підставу не проведення безспірного списання коштів, посилався відповідач, визнано неконституційними, позовні вимоги в частині зобов`язання Управління Державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області вчинити дії щодо виконання наказів, виданих Господарським судом Запорізької області 03.02.2020 у справі № 908/1238/19, 13.02.2020 у справі № 908/1591/19, 25.02.2020 у справі № 908/1115/19, 26.02.2020 у справі №908/1151/19 про стягнення судових витрат з Приазовської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротіс” шляхом безспірного списання коштів державного бюджету за чергою, яка існувала станом на час зупинення безспірного списання коштів державного бюджету підлягають задоволенню.
          Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.
          Частиною 1 статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 (далі – Положення № 215), передбачено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Згідно з пунктом 2 Положення № 215 Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також дорученнями Кабінету Міністрів України і Міністра фінансів.
Підпунктом 3 пункту 2 Положення № 215 визначено, що Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 845 у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні: безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (абзац другий).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Згідно із пунктом 8 Порядку № 845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.
Положенням абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II „Прикінцеві положення“ Закону № 553 передбачено, що з дня набрання чинності Законом № 553 (18 квітня 2020 року) і до 1 січня 2021 року тимчасово не застосовується частина перша статті 25 Кодексу, згідно з якою „Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду“.
          Водночас, Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів“, положень частин першої, третьої статті 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік“, абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II „Прикінцеві положення“ Закону України “Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік“” від 28.08.2020 № 10-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II „Прикінцеві положення“ Закону України “Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік“” від 13 квітня 2020 року № 553-IX. Положення, зокрема, Закону України “Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік“” від 13 квітня 2020 року № 553-IX, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
За положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
          Отже, положення абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II „Прикінцеві положення“ Закону України “Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік“” від 13 квітня 2020 року № 553-IX 28.08.2020 року втратили свою чинність та відпали підстави, на які посилався відповідач як на обставину, що унеможливлює виконання виконавчих документів.
          Судом встановлено, що УДКСУ у Приазовському районі після прийняття Конституційним Судом України Рішення №10-р/2020 відповідачем поновлено роботу по виконанню наказів господарського суду Запорізької області  про примусове стягнення по справах №908/1151/19, №908/1115/19, №908/1591/19, №908/1238/19, шляхом безспірного списання коштів в межах бюджетного асигнування боржника, що підтверджується копіями листів від 02.09.2020 року №02-54/1061, від 04.09.2020 року №01-15/419, які надані відповідачем разом з апеляційною скаргою.
          Отже, станом на час винесення судом першої інстанції рішення у даній справі – 21.09.2020 року – відповідачем вчинено дії щодо виконання виконавчих документів на користь позивача. 
Відповідно до приписів      ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до ч. 1      ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
                При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язковою умовою для захисту в судовому порядку прав та інтересів особи є наявність факту порушення вказаних прав, свобод та інтересів   суб`єктом владних повноважень.
          Таким чином, враховуючи той факт, що станом на час прийняття рішення суду першої інстанції права позивача в частині вчинення відповідачем дій з приводу виконання наказів господарського суду поновлені самим відповідачем, підстави для задоволення позовних вимог – відсутні.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в: 
          
Апеляційну скаргу Управління державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області    – задовольнити. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суд   від 21 вересня 2020   року в адміністративній справі №280/3311/20  – скасувати та прийняти нову постанову.
Відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс»
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
          Постанова в повному обсязі складена 25.02.2021 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай