КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                     
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5762/2021      
справа № 760/3420/19                                         
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 30 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                         Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
 
Розглянувши  в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року , постановлене суддею Трусовою Т.О. по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У листопаді 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 116 833 грн. 50 коп., обґрунтованою тим, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19.03.2018 ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті www.privatbank, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, та дає згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач в порушення умов договору не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 17.10.2019 має заборгованість в загальному розмірі 116 833,50 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 82 296,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28 497,02 грн., штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штраф 5539,69 грн. (процентна складова).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в загальному розмірі 82 296, 79 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1921 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, 09.02.2021 представник позивача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, мотивуючи тим, що в оскаржуваній частині рішення прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що банком не погоджено умови кредитування з відповідачем не відповідає дійсності, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, що підтверджується підписаним ним паспортом споживчого кредиту.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову в частині  стягнення відсотків  за користування кредитом,  пені, комісії  та штрафів, суд першої інстанції виходив з того,  що Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису   відповідача, сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів, пені, комісії та штрафів.
Колегія суддів не повністю  погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19.03.2018 ОСОБА_1 підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 17.10.2019 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 116 833,50 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 82296,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28497,02 грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штрафу 5539, 69грн. (процентна складова) (а.с. 5-6). 
   За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а  також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Судом першої інстанції встановлено, що станом на 17.10.2019 року заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту складає 82 296,79 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 5-6).
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті, тому вимога щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню.
В зазначеній частині рішення суду не оскаржується.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, тому вимога банку про стягнення відсотків залишена без задоволення.
Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, так як апелянт надав підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені процентна ставка, штрафи за прострочення платежів ( а.с.74-75), мотивуючи неподання даного доказу до суду першої інстанції тим, що вважав, що наданих доказів буде достатньо для задоволення позову. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки сторонами було погоджено процентну ставку та розмір штрафів, то заборгованість по процентам та штрафи підлягають стягненню з відповідача, так як банком кошти надавалися позичальнику в кредит, що передбачає плату за використання наданих коштів у вигляді щомісячних відсотків за користування тілом кредиту, та штрафи за прострочення платежів.
Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами у сумі 28 497,02 грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штрафу 5539,69 грн. (процентна складова) підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
 
Керуючись ст.  367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,
 
                                                               ПОСТАНОВИЛА:
            
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та штрафів скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 28497,02 грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), штрафу 5539,69 грн. (процентна складова).
В решті рішення суду не оскаржувалось.
Постанова набирає законної сили з дня її  прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.
 
            Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2021 року.

 
 
Суддя - доповідач:    

                          
Судді: