Справа № 750/10722/20 	Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б. В. 	
Провадження № 33/4823/66/21 	  	
Категорія - – ч. 2 ст. 130 КУпАП                                                        	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,
захисника – Кушнеренка Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Кушнеренка  Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2021 року, 

                                   в с т а н о в и в: 

Оскаржуваною постановою суду   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять  тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн..
Судом було встановлено, що 01 листопада 2020 року,  о 21 год. 56 хв.. ОСОБА_1 в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 83, керував транспортним засобом “Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Виражає незгоду з постановою суду та вважає, що судом було порушено право ОСОБА_1 на справедливий суд. На думку захисника, було порушено працівниками поліції процедуру освідування особи, а тому  огляд особи на стан сп`яніння вважає проведеним з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Вважає пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи, не  належними доказами у справі, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу  завідомо неправдивих свідчень.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Адвокат, що представляв інтереси особи, не наполягав на участі ОСОБА_1 .
В засіданні апеляційного суду захисник Кушнеренко Є.Ю. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з наведених підстав. 

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,  при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ДПР18 № 020283 від 01 листопада 2020 року (а.с.9), ОСОБА_1 01 листопада 2020 року,  о 21 год. 56 хв., в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 83, керував транспортним засобом “Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, погодився з ним, про що свідчить його особистий підпис. Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.
З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_4 (а.с.12) та ОСОБА_3 (а.с. 13), надали інспектору патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що 01.11.2020 року в м. Чернігові по просп. Перемоги,83 вони були зупинені працівниками патрульної поліції та запрошені в якості свідків, де в їх присутності гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні та за допомогою приладу Драгер відмовився. Також у їх присутності на гр. ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 130 КУпАП.
Згідно рапорту інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ремізова В. вбачається, що був зупинений транспортний засіб “Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак від огляду щодо стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. На гр. ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП, також  винесено потанову за ч. 2 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Автомобіль передано під розписку тверезому водію ОСОБА_5 (а.с. 18).
За таких підстав, доводи захисника про неправильність проведення огляду гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з порушеннями, не заслуговують на увагу. 

Твердження апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними. Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.
Матеріалами справи встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. (а.с. 5). 
Дослідивши та оцінивши докази в їхній сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку в присутності двох свідків,  та вчинив повторно протягом року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху  водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, дії наркотичних або токсичних засобів. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від зазначеного обов`язку, тягне відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений  постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року ”Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Так, згідно ч.ч. 1,2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з проїздом ним перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.
Також із вказаного відеозапису убачається, що під час спілкування з поліцейськими у присутності двох свідків у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, а також зафіксовано відмову водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу “Драгер” та огляду у медичному закладі. В присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження  медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому поліцейськими було роз`яснено йому  його права та попереджено, що стосовно нього складатиметься протокол про адміністративне правопорушення.
Отже, з адміністративного матеріалу вбачається, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції та ст. 266 КУпАП, в присутності двох свідків, а тому доводи захисника з цього приводу безпідставні.
За вказаних підстав, апеляційний суд приходить до беззаперечного висновку, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які є належними та допустимими, з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є правильним та обґрунтованим з посиланням на відповідні докази. 
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчиненні повторно протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, оскільки спростовуються вищевказаними доказами.
Спростовується матеріалами справи і позиція захисника щодо відсутності доказів вини ОСОБА_1 про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в самому протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.9) мова йде про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП, КПК, Конституції України. Таку позицію сторони захисту апеляційний суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте, на переконання апеляційного суду, такі порушення, про які йде мова в апеляційній скарзі, не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо складання протоколу є такими, що цілком відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами, наявними в матеріалах провадження.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку  про наявність  в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП. 
Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною  своїх прав та інтересів. Усі доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними  і тому апеляційним судом відхиляються.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і  застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне  правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.   
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено, а відтак, апеляційний суд відхиляє твердження апелянта щодо наявності процесуальних порушень при постановленні судового рішення.
Положеннями ст. 268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Вказівка апелянта  щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , та позбавлення  його права на захист не є слушними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 були подані заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням на лікуванні, а судом  першої інстанції тричі було відкладено розгляд справи. Що стосується розгляду справи 11 січня 2021 року, то заява захисника Кушнеренка Є.Ю. про відкладення розгляду справи була подана до місцевого суду електронною поштою 11.01.2021 о 14:56 год. вже після  закінчення  судового засідання, яке призначено на 11.01.2021 року на 12 год. 00 хв.(а.с. 58-59). 
Отже, апеляційним судом було надано можливість захиснику  виступити в засіданні апеляційного суду з усіх питань щодо порушення, на думку сторони захисту, прав гр. ОСОБА_6 при розгляді справи по суті, звернутись до суду з клопотаннями. Стосовно клопотання захисника  про виклик та допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, то таке  прохання слід залишити без задоволення, оскільки будь-якого клопотання з цього приводу в суді першої інстанції не заявлялось і ніяких вагомих доводів того, що ці свідки непричетні до складання  матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 апеляційному  суду не надано.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кушнеренка  Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко