П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2181/20	

Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.
ухвала суду першої інстанції прийнят у 
м. Херсон, 04 вересня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмір 29526 грн. 06 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання та сплачений судовий збір.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року позовну заяву Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба було залишено без руху; позивачу вказано усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року, позовну заяву Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі разом з доданими документами повернуто позивачу.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що під час розгляду були порушені норми матеріального та процесуального права, дійшов помилкового висновку через нез`ясування обставин, які мають значення, що призвело до передчасного прийняття ухвали про повернення позовної заяви.
У своїх доводах апелянт зазначає,що суд першої інстанції невірно розрахував строк виконання позивачем хвали про залишення позовної заяви без руху та дійшов помилковий висновок про не усунення недоліків позовної заяви протягом встановленого судом строку, оскільки ухвалу суду від 17.08.2020 року було отримано Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба 25.08.2020 року. При цьому, судовий збір позивачем сплачено було 28.08.2020 року, а відповідні докази подано до суду засобами поштового зв`язку 01.09.2020 року, тобто протягом 10-денного строку з моменту отримання позивачем відповідної ухвали для виконання.
Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у встановлений суддею строк недоліки позовної заяви не усунуто, то позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню.
Такого висновку суд першої інстанції дійшов з врахуванням того, що ухвалу суду від 17.08.2020 року було направлено позивачу засобами поштового зв`язку та отримано останнім 21.05.2020 року про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Таким чином останній день для виконання вказаної ухвали суду є 31.08.2020 року. Проте, станом на 04.09.2020 року недоліки позовної заяви не усунуто. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.
Так, статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) регламентовано вимоги до позовної заяви.
Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених  статтями 160, 161  цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п. 1 ч. 4 , ч. 5 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Питання про повернення позовної заяви та доданих до неї документів вирішується суддею не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Згідно положень частини 6 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що судом першої інстанції передчасно прийнято ухвалу про повернення позовної заяви, оскільки у встановлений строк позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено документ про сплату судового збору.
Так, апеляційним судом встановлено, що 17 серпня 2020 року за результатами перевірки позову Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба судом першої інстанції постановлена ухвала про залишення його без руху та надано позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи та на яке приймаючи оскаржувану ухвалу послався суд першої інстанції, копію вказаної ухвали суду від 17.08.2020 року отримано апелянтом 21.08.2020 року (а.с.17).
На виконання ухвали суду першої інстанції від 17.08.2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем було направлено 01.09.2020 року засобами поштового зв`язку лист та платіжне доручення від 28.08.2020 року № 2748 про сплату судового збору.
Таким чином, позивачем було виконано вимоги ухвали суду першої інстанції від 17.08.2020 року та усунуто недоліки позовної заяви.
До того ж, у своєму листі, який було надано на виконання ухвали суду від 17.08.2020 року, позивачем вказувалось також про те, що оскаржувану ухвалу ним було отримано 25.08.2020 року.
Однак, попри те, що документи на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надійшли до суду 04.09.2020 року (передані до відділу поштового зв`язку позивачем - 01.09.2020 року), цього ж дня судом попередньої інстанції без врахування наданих позивачем доказів, передчасно постановлено ухвалу про повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Враховуючи факт отримання позивачем ухвали суду від 17.08.2020 року - 21.08.2020 року, подання ним до відділу поштового зв`язку 01.09.2020 року із запізненням на 1 день (кінцевий строк для виконання ухвали суду від 17.08.2020 року - 31.08.2020 року), колегія суддів вважає несуттєвим.
Таким чином, постановлення оскаржуваної ухвали від 04.09.2020 року без врахування виправлених недоліків позовної заяви, які до суду першої інстанції надійшли цього ж дня  04.09.2020 року, колегія суддів вважає порушенням права позивача на доступ до суду.
До того ж, до апеляційної скарги апелянтом надано копію супровідного листа Миколаївського окружного адміністартивного суду про направлення копії ухвали від 17.08.2020 року з відбитком штампу вхідної кореспонденції апелянта про отримання зазначеної кореспонднеції суду 25.08.2020 року.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, установленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
У цьому пункті закріплено «право на суд» разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле. Проте ці права не є абсолютними та можуть обмежуватися, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (рішення ЄСПЛ від 17.01.2012 у справі «Станєв проти Болгарії» та від 21.02.1975 у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства»).
Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, судова колегія враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 27.06.2000 у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.
У рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд враховує вказані вище рішення ЄСПЛ, оскільки відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 9 статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Таким чином, на переконання колегії суддів, позивачем у найкоротші строки були вжиті заходи для виконання вимог ухвали суду від 17.08.2020 року щодо усунення недоліків позовної заяви, у зв`язку із чим подання доказів на виконання ухвали суду від 17.08.2020 року із запізненням на 1 день, є несуттєвим порушенням встановленого судом строку для усунення недоліків позовної заяви.
Незважаючи на викладене, постановляючи оскаржувану ухвалу від 04.09.2020, суд першої інстанції не врахував наявність заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви та не надав їй жодної правової оцінки, обмежившись лише констатацією неперевіреного факту невиконання позивачем вимог суду в установлений строк.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, судом першої інстанції не було розглянуто надісланих позивачем документів, що були подані з метою усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивач у справі виправив встановлені судом недоліки позову, що свідчить про те, що оскаржувана ухвала місцевого суду про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права та за відсутності до того підстав.
Враховуючи, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, які містяться в ухвалі суду від 04 вересня 2020 року, судова колегія приходить до переконливого висновку про відсутність в суду першої інстанції достатніх і належних підстав для повернення позовної заяви Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, що свідчить про необґрунтованість оскаржуваної ухвали та невідповідність її вимогам закону.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної та порушення права позивача на доступ до суду. 
Оцінюючи в сукупності усе вищезазначене, зважаючи на приписи статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу місцевого суду - скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 312, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба -задовольнити.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року по справі № 540/2181/20 про повернення позовної заяви - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складене та підписане 11.01.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.