ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 р. 	Справа № 440/2578/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 р. (ухвалене суддею Ясиновським І.Г.) по справі № 440/2578/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи  у зоні ЧАЕС з 20.08.1986 р. по 30.08.1986 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи  у зоні ЧАЕС з 20.08.1986 р. по 30.08.1986 р. з середньомісячного фактичного заробітку 762,02 крб визначеного у довідці № 4/02 від 26.01.2012 р. та розрахунку заробітку для призначення пенсії чорнобильцю ОСОБА_1 виданому ПрАТ БУ-9, починаючи з 01.08.2019 р.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 р. в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої   інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення    Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити  позов у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме:   Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Кодексу адміністративного судочинства України   та на не відповідність висновків суду обставинам справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд    апеляційної    інстанції    розглядає справу    в порядку письмового провадження за наявними    у справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що 22.04.2020 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в  Полтавській області із заявою від 17.04.2020 р., відповідно до якої просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у червні-липні 1986 року у розмірі відшкодування фактичних збитків, виходячи з середньомісячного фактичного заробітку 762,02 крб визначеного у доданому розрахунку заробітку для призначення пенсії чорнобильцю, виданому ПрАТ БУ-9 починаючи з 01.08.2019 (а.с.55).
          Листом від 30.04.2020 р. № 2078-1978/Ч-03/8-1600/20 Головним управлінням пенсійного фонду України в Полтавській області зазначено, що  звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії розглянуто та зауважено, що механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" врегульовано Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Підпунктом 4 пункту 3 вищевказаного Порядку визначено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. Згідно чинного законодавства довідки про заробітну плату видаються на підставі відомостей та інших документів про плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа. Довідка яка надана позивачем не може слугувати підставою для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків. Оскільки розмір пенсії, обчислений з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження 0,00275 грн. не досяг мінімального розміру, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, пенсію визначено з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги в розмірі 255% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що на даний час складає 4176,90 грн (а.с. 57).
          Позивач вважаючи свої права порушеними такою відмовою, звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, у зв`язку із поданням до органу пенсійного фонду заяви невстановленого зразка про перерахунок пенсії, довідки про заробіток для обчислення пенсії, а відтак територіальний орган ПФУ не мав підстав для вчинення дій спрямованих на перерахунок пенсії та відповідно документи позивача не були досліджені з метою вирішення питання щодо перерахунку пенсії.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Згідно положень п. 4.3 Порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.
Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи керуються тими нормами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, в даному випадку про проведення перерахунку пенсії або про відмову у такому перерахунку, визначені Порядком № 22-1, зокрема, п. 4.3 цього Порядку.
Таким чином, дії суб`єкта владних повноважень щодо прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду звернення є формою активної поведінки, що направлена на реалізацію владних управлінських функції даного суб`єкту.
Під час розгляду справи встановлено, що згідно заяви позивача перерахунок пенсії проведено не було. В свою чергу рішення, яким відмовлено у перерахунку пенсії відповідачем не приймалось.
Отже, суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені Порядком № 22-1.
Відповідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 р. по справі № 688/4324/16-а.
Враховуючи, що порушення прав позивача виявилось саме внаслідок неприйняття відповідачем рішення про відмову в перерахунку пенсії, обов`язковість якого визначена законодавством, суд апеляційної інстанції вважає, що наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 17.04.2020 р. про перерахунок пенсії.
Щодо висновків суду першої інстанції, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення про перерахунок пенсії, у зв`язку із поданням до органу пенсійного фонду заяви невстановленого зразка про перерахунок пенсії, довідки про заробіток для обчислення пенсії, а відтак територіальний орган ПФУ не мав підстав для вчинення дій спрямованих на перерахунок пенсії та відповідно документи позивача не були досліджені з метою вирішення питання щодо перерахунку пенсії, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки зміст заяви позивача очевидно дає змогу оцінити намір заявника.
Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач однозначно був обізнаний із наміром позивача домогтися саме перерахунку пенсії, проте заява позивача безпідставно не була розглянута відповідачем по суті у порядку, встановленому   Законом №1058-IV   та Порядком №22-1.
Оскільки прийняття відповідного рішення є способом реалізації владних повноважень пенсійного органу в розумінні вищенаведених положень, а таке рішення відповідач не приймав, у суду відсутні підстави для надання правової оцінки підстав, що були покладені в основу відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки питання перерахунку позивачу пенсії віднесено до виключної компетенції відповідача, враховуючи відсутність прийнятого відповідно до вимог законодавства рішення за наслідком розгляду його заяви, в даному випадку ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2020 р. про перерахунок пенсії,  відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду.
Обраний судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 р. по справі № 541/543/17-а.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та про помилкове застосування ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .
Згідно із ч. 2   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно п. 2 ч. 1 ст.   315, п. 4      ч. 1 ст.   317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право      скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм      матеріального права.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає      необхідним      скасувати  рішення Полтавського окружного адміністративного суду  від 05.08.2020 р. та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо розгляду заяви позивача від 17.04.2020 р. про перерахунок пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2020 р. про призначення   пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи  у зоні ЧАЕС з 20.08.1986   р. по 30.08.1986 р.
Керуючись ст.ст. 243,   308,   311,   315,   317,   322,   325,   326,   328,   329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -            
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 р. по справі №   440/2578/20 –  скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо розгляду заяви позивача від 17.04.2020 р. про перерахунок пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2020 р. про призначення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні Чорнобильської АЕС з 20.08.1986 р. по 30.08.1986 р.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова