УХВАЛА 
02 березня 2021 року
м. Київ
справа № 628/1173/20
провадження № 51-1062ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника, в якій вона просить залишити без змін вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року.
Так, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Згідно з ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак усупереч зазначеним вимогам закону касаційна скарга ОСОБА_4 адресована «Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ».
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.
Захисник ОСОБА_4 у тексті скарги зазначила про вирок Куп`янського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року, як судове рішення яке вона оскаржує до касаційного суду, однак у своїх вимогах просить залишити без змін вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року, чим допустила суперечності у назві суду, який ухвалив вирок, а також у своїх вимогах до суду касаційної інстанції, оскільки вказала про оскарження вироку місцевого суду та, водночас, просить його залишити без змін.
Згідно з п. 4 ч. 2  ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисника, яка викладена на 2 сторінках, не зазначено підстав для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, а також обґрунтувань в цій частині.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що вирок суду першої інстанції переглядався в апеляційному порядку. Викладена у касаційній скарзі       ОСОБА_4 вимога про залишення без змін вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року, а також не зазначення вимоги щодо судового рішення апеляційного суду, не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Частиною 4 ст. 427 КПК встановлено, що якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 КПК, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Так, ОСОБА_4 додала до касаційної скарги ордер серії ХВ № 1136 від 19 лютого 2021 року, у якому вказано назву органу, у якому надається правова допомога – Вищий спеціалізований суд, а тому вказаний ордер не може вважатися документом, що підтверджує її повноваження на участь у кримінальному провадженні в Касаційному кримінальному суді Верховного Суду.
Таким чином, в порушення ч. 4 ст. 427 КПК захисник не додала документів на підтвердження своїх повноважень, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК.
Частиною 5 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Разом з тим, ОСОБА_4 долучено судові рішення, з яких неможливо ідентифікувати особу, стосовно якої вони були ухвалені. Вказане становить не лише формальне порушення положень ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження. Також це не дає можливості Суду перевірити кількість учасників судового провадження і, відповідно, дотримання захисником положень ч. 6 ст. 427 КПК щодо долучення копій касаційних скарг із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
З огляду на те, що касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                ОСОБА_3