УХВАЛА

23 лютого 2021 року 
Київ
справа №640/14046/20
адміністративне провадження №К/9901/5086/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,  
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №640/14046/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", в якому просило:
- визнати неправомірним та скасувати п.1 Вимоги про усунення порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» № 435 від 26.03.2020, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем в зведеному виконавчому провадженні 61126752, щодо надання належним чином завірених копій документів, необхідних для розрахунку вартості частки боржника у статутному капіталі ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007, у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 2 058 786,00 грн., а саме: копій документів фінансової звітності (баланс, звіт про фінансові результати, тощо) Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007 у повному їх обсязі з усіма додатками за останні 3 роки;
- визнати неправомірними та скасувати пов`язані з оскаржуваною Вимогою раніше винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем в зведеному виконавчому провадженні № 61126752:
а) пункти: 14, 15, 16, 18, 19 Повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства від 31.01.2020 року за № 125-61125587/20 від 31.01.2020, стосовно витребування даних з ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007;
б) вимогу приватного виконавця від 04.02.2020 №6-1125587/20.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, в задоволенні позову    відмовлено повністю.
Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції   16 лютого 2021 року.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.
Пунктом 4 частини другої  статті 330 КАС України  встановлено, що у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу  підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі    пункту 1    частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі    пункту 2    частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у    частинах другій    і    третій  статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Відповідно до частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у    частині першій    цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених    частинами другою    і    третьою  статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у    частинах другій    і    третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Отже, системний аналіз наведених положень  КАС України  дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій  статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої  статті 328 КАС України  як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4  ст. 328 КАС України, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів під час застосування відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Верховний Суд наголошує заявнику, що у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4  ст. 328 КАС України  треба зазначати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це посилатися. 
Верховний Суд не має самостійно визначати підставу для касаційного оскарження судових рішень, а таку підставу має вказувати заявник касаційної скарги з одночасним наведенням підстави касаційного оскарження з огляду на обставини справи та висновки судів попередніх інстанцій.
Згідно з вимогами частини третьої  статті 334 КАС України  в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої  статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Крім цього, відповідно до пунктів 3 та 5 частини 2  статті 330 КАС України,   у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Як вбачається із змісту касаційної скарги, позивачем зазначено, що ним оскаржується постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, якою залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року, проте вимоги до суду касаційної інстанції щодо     рішення суду першої інстанції вступна   та прохальна частини касаційної скарги не містять.
Таким чином, скаржнику необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених   статтею 349 КАС України, та зазначити які саме рішення судів попередніх інстанцій ним оскаржується у справі   №640/14046/20.
Згідно із частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги) із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу  підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, а також зазначенням оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції, із наданням її копії відповідно до кількості учасників справи. 
На підставі викладеного, керуючись статтями  169,  332 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №640/14046/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова