ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року                                                                                      Справа № 902/709/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. ,  суддя Коломис В.В. 

секретар судового засідання Полюхович І.Г.
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився  
відповідача :  Опанасюка П.П., адвокат, ордер серія ВН №175055 від 18.03.2021 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" (вх.№355/21 від 22.01.2021) на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 16.12.20р. суддею Нешик О.С. об 10:21 год. у м.Вінниці, повний текст складено  30.12.20р. у справі № 902/709/20 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці", м.Вінниця                                       
до Приватного підприємства "Зернотік плюс", м.Вінниця                                                                                         
про стягнення 877019,92 грн здійсненої попередньої оплати в зв`язку з невиконанням  договору поставки    

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області 17.07.2019 надійшла позовна заява від товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" про стягнення з приватного підприємства "Зернотік плюс" заборгованості за договором постачання №06/05/2020/1 від 06.05.2020 у розмірі 877019,92 грн, з яких: 230000,00 грн - залишок неповернутої суми, 637200,00 грн - штрафна санкція згідно п.8.5 договору, 9819,92 грн - 3 % річних. 
Так, в обґрунтування позову вказує, що відповідач безпідставно відмовився від поставки товару та поступово почав повертати кошти сплачені за договором позивачу.
Зазначає, що на момент звернення із позовом до суду неповернутою залишилася сума у розмірі 230 000, 00 грн. Крім того, позивач нарахував відповідно до п. 8.5. договору 40% штрафу у розмірі 637 200,00 грн за безпідставну відмову постачальника від поставки товару  та 3% річних.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року у справі №902/709/20 позов задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства "Зернотік плюс" (вул.Київська, буд.16, оф.614, м.Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ 37836765) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" (вул.Данила Нечая, 7, м.Вінниця, 21001, код ЄДРПОУ 31983448) 230000,00 грн боргу, 3450,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору. В позові в частині стягнення 637200,00 грн штрафу (санкція згідно п.8.5. договору) та 9819,92 грн 3% річних відмовлено.
З посиланням на ст. ст. 11, 525, 526, 628, 655, 693, 712 ЦК України, ст. ст. 174, 193  ГК України, п.п. 4.1, 8.14 договору, суд вказав, що матеріали справи не містять доказів поставки обумовленого товару або  повернення перерахованих коштів в повному обсязі, а тому прийшов до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення 230 000,00 грн залишку неповернутої суми. Крім того,  з посиланням на ст.ст. 530, 610, 612, 625 ЦК України, п. 1.12. постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 №14, суд вказав, що нарахування позивачем здійснено 3% річних за період  (з 07.05.2020 по 10.06.2020) коли у відповідача був відсутній обов`язок повернення грошових коштів, тобто останній не вважався таким, що прострочив виконання зобов`язання, а тому прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення 3% річних.
Щодо вимоги про стягнення 40 % штрафу, місцевий господарський суд зазначив, наступне:
- у договорі сторони погодили строк поставки товару - до 19.05.2020, при цьому узгодивши, що обов`язок поставити даний товар виникає у постачальника через один робочий день після отримання повідомлення покупця про точну дату поставки; 
- матеріали справи не містять доказів повідомлення постачальника про точну дату поставки товару, з огляду на що, суд приходить до висновку, що у відповідача не виникло обов`язку поставити товар, оскільки позивачем зі своєї сторони не виконано передумови такої поставки (п.8.14 договору); 
- з умов договору слідує, що сторонами не узгоджено місце поставки товару, що також свідчить про неможливість здійснення відповідної поставки постачальником без попереднього виконання покупцем умов пункту 8.14 договору.
- позивач застосовуючи санкцію, передбачену в п.8.5. договору, не обґрунтовує, що мало місце факт зростання ціни на товар. При цьому матеріали справи не містять таких доказів.
За наведеного суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування відносно відповідача санкції передбаченої в п.8.5. договору та відповідно стягнення з останнього  штрафу  в розмірі 637200,00 грн.
Не погодившись з ухваленим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області №902/709/20 від 16.12.2020 в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю “Млин Вінниці” (ідентифікаційний код 31983448) у стягненні 637200,00 грн. штрафу (санкція згідно п.8.5. договору) та 9819,92 грн. 3% річних.
Так, з посиланням на п. 8.5 договору скаржник зазначає, що суд 1 - інстанції дійшов помилкового висновку про те, що не було безпідставної відмови, адже суд в рішенні встановив, що відповідач в період з 07.05.2020 по 11.06.2020 частково повернув перераховані позивачем кошти в сумі 1 363 000,00 грн. Отже з наступного дня після укладення договору відповідач повертає кошти за товар, що свідчить про відсутність у нього намірів постачати товар, даний факт було проігноровано судом 1 – інстанції.
Крім того, на переконання скаржника, суд 1 - інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зростання ціни на товар є обов`язковою складовою для застосування штрафної санкції за п.8.5 договору, звертає увагу, що норми п. 8.5 дозволяють покупцю на свій вибір вимагати повернення коштів за недоотриманий товар керуючись п.3.3  або ж якщо покупець вважає, що ринкова ціна на товар зросла, то він вправі вимагати повернення коштів за недоотриманий товар виходячи із того, що його ринкова ціна за цей час збільшилась.
Зазначає, що норма ст. 8.5 договору не зобов`язує покупця в обов`язковому порядку обґрунтувати зростання ринкової ціни на товар, як це хибно вважає суд 1 - інстанції, а надає право покупцю у разі зростання ринкової ціни на товар вимагати більшу суму коштів, ніж ним було сплачено у якості передплати на початку співпраці за договором. Покупцем було вирахувано штрафну санкцію відповідно до п.8.5 договору виходячи із ціни товару, вказаної в договорі.
Також вказує, що п.8.14. договору, не передбачено форму повідомлення щодо поставки товару, отже воно може бути як в письмовій, так і в усній формі. ТОВ «Млин Вінниці», підписавши 06 травня 2020 року договір постачання №06/05/2020/1, в усному порядку повідомило ПП «Зернотік Плюс» про те, що товар необхідно поставити протягом періоду з 06 травня 2020 року по 19 травня 2020 року. ПП «Зернотік Плюс» повідомив в усному порядку про неможливість поставки товару за договором, що підтвердилось тим, що на наступний день після укладення договору ПП «Зернотік Плюс» повернув ТОВ «Млин Вінниці» частину коштів (100 тис. грн). Наступна частина коштів (300 тис. грн) була повернута 15.05.2020, тобто за 4 (чотири) дні до закінчення граничного строку поставки товару згідно п. 4.1. договору.
Зауважує, що повернення частини коштів 07 травня 2020 року відповідачем та їх подальше часткове повернення, свідчило про його небажання постачати товар взагалі, а тому ТОВ «Млин Вінниці» більше не повідомляло про дати будь-яких поставок. 
Разом з тим, зазначає, що обов`язок ПП «Зернотік Плюс» повернути грошові кошти по договору постачання, умови якого вони відмовились виконувати, виник одразу після такої відмови, а саме з 07.05.2020. Саме з цього часу і були нараховані 3% річних.
У письмових поясненнях ПП «Зернотік Плюс» наводить свої обґрунтування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.  
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду  – без змін.
Позивач не скористався правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином.
22.03.2021 на електронну адресу суду від  ТОВ «Млин Вінниці» надійшло клопотання про розгляд справи без участі ТОВ «Млин Вінниці» та його представника, у зв`язку із його хворобою. 
Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника позивача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, явка обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.
У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у поясненнях та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду  – без змін.
Заслухавши пояснення представника відповідача та представника позивача надані в судовому засіданні 23.02.2021, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
06.05.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" (далі по тексту також - покупець, позивач) та приватним підприємством "Зернотік плюс" (далі по тексту також - постачальник, відповідач) укладено договір постачання № 06/05/2020/1 від 06.05.2020 (далі по тексту також - договір).
Згідно предмету договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця зерно пшениці українського походження врожаю 2019 року (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору (п.1.1. Договору).
Пунктом 3.4. договору сторони узгодили, що загальна вартість договору становить 1 593 000,00 грн з врахуванням ПДВ +/-5%. 
Оплата товару, що поставляється за даним договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в розмірі 80% вартості товару в п`ятиденний термін після виконання наступних умов:
- визначення його якості;
- пред`явлення постачальником рахунку-фактури.
20 % вартості товару на протязі 3-х робочих днів після реєстрації податкової накладної на Товар. 
Відповідно до п.4.1. договору постачальник поставляє товар на умовах FCA Франко-перевізник згідно Правил Інкотермс в редакції 2010 року в термін і до 19.05.2020.
Пунктом 8.5. договору сторони погодили, що у випадку безпідставної відмови постачальником поставки товару за цим договором після отримання грошових коштів від покупця, незалежно від терміну поставки товару, постачальник повертає покупцю отримані кошти за недоотриманий товар, відповідно до п.3.3. даного договору, а в разі зростання ринкової ціни на товар, виходячи з ринкової ціни на товар, яка склалася на даний момент, а також зобов`язаний сплатити покупцю штраф в розмірі 40(сорока) відсотків від загальної вартості недоотриманого товару, виходячи з ринкових цін. 
Згідно п.8.14. договору про точну дату поставки покупець повідомляє постачальника мінімум за 1 (один) робочий день до такої дати. Також покупець має право вимагати дострокової поставки всього обсягу товару за цим договором попередньо повідомивши постачальника мінімум за 1 (один) робочий день до такої дати.
Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 19.05.2020, а в часі розрахунків та поставки товару - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1. договору).
В межах виконання умов вказаного договору позивачем перераховано на рахунок відповідача 1 593 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3 від 06.05.2020. 
Поряд з тим, відповідач в період з 07.05.2020 по 11.06.2020 частково повернув перераховані позивачем кошти, в сумі 1 363 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками банку та визнається учасниками справи. 
При цьому обумовлений умовами договору товар відповідач позивачу не поставив, у зв`язку із чим останній направив на адресу відповідача претензію № б/н від 11.06.2020 з вимогою негайного повернення/сплати наступних сум: 230 000,00 грн як залишок неповернутої суми; 637200,00 грн як штрафна санкція згідно п.8.5. договору та 9819,92 грн як 3% річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. 
Відповідач на вказану претензію не відреагував, грошові кошти не перерахував, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. 
Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року у справі №902/709/20 позов задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства "Зернотік плюс" (вул.Київська, буд.16, оф.614, м.Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ 37836765) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" (вул.Данила Нечая, 7, м.Вінниця, 21001, код ЄДРПОУ 31983448) 230000,00 грн боргу, 3450,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору. В позові в частині стягнення 637200,00 грн штрафу (санкція згідно п.8.5. Договору) та 9819,92 грн 3% річних відмовлено.
При цьому, ТОВ "Млин Вінниці"  не погоджується із вказаним рішенням лише в частині  відмови в стягненні 40% штрафу та 3% річних.
Таким чином, в силу вимог ст. 269 ГПК України судова колегія переглядає рішення суду першої інстанції лише в оскарженій частині.
Щодо нарахування 40% штрафу, суд апеляційної інстанції вказує таке.
За приписами частини першої статті 230 ГК України, пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (стаття 549 ЦК України ).
Неустойка має компенсаційний характер і є не лише заходом, який стимулює до належного виконання ним зобов`язань, але є мірою відповідальності за допущене правопорушення у зобов`язанні.
Так, п. 8.5. договору, визначено, що у випадку безпідставної відмови постачальником поставки товару за цим договором після отримання грошових коштів від покупця, незалежно від терміну поставки товару, постачальник повертає покупцю отримані кошти за недоотриманий товар, відповідно до п.3.3. даного договору, а в разі зростання ринкової ціни на товар, виходячи з ринкової ціни на товар, яка склалася на даний момент, а також зобов`язаний сплатити покупцю штраф в розмірі 40(сорока) відсотків від загальної вартості недоотриманого товару, виходячи з ринкових цін.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач керуючись п. 8.5 договору, звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача 40% штрафу у зв`язку із безпідставною відмовою постачальником поставки товару за цим договором після отримання грошових коштів від покупця.
Колегія суддів зауважує, що умовами укладеного між сторонами договору, а саме п. 4.1 договору визначено, що постачальник  поставляє товар на умовах FCA Франко-Перевізник згідно Правил Інкотермс в редакції 2010 року в термін і до 19.05.2020. Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника. 
Згідно п.8.14. договору про точну дату поставки покупець повідомляє постачальника мінімум за 1 (один) робочий день до такої дати. Також покупець має право вимагати дострокової поставки всього обсягу товару за цим договором попередньо повідомивши постачальника мінімум за 1 (один) робочий день до такої дати.
Як зазначає скаржник ним було повідомлено в усному порядку відповідача про те, що товар необхідно поставити протягом періоду із 06.05.2020 по 19.05.2020.
При цьому, колегія суддів зауважує, що  умовами договору не передбачено конкретну форму повідомлення (усну чи письмову) про точну дату поставки товару, а тому висновок суду першої інстанції про обов`язкову письмову форму повідомлення є помилковим.
Разом з тим, як убачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами відповідач починаючи із 07.05.2020, тобто на наступний день після укладення договору та перерахування коштів позивачем, почав повертати частинами сплачені кошти позивачу, а саме: 07.05.2020 – 100 000,00 грн, 15.05.2020 - 300 000,00 грн, 26.05.2020 – 100 000,00 грн, 29.05.2020 -  200 000,00 грн, 02.06.2020 – 50 000,00грн, 03.06.2020 – 100 000,00 грн, 04.06.2020 -  300 000,00 грн, 10.06.2020 – 150 000,00 грн, 11.06.2020 – 63 000,00 грн, всього – 1 363 000,00 грн.  
За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не мав на меті виконувати умови договору поставки та безпідставно відмовився від поставки товару.
Крім того, проаналізувавши норми п. 8.5 договору суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що вказаний пункт договору не зобов`язує покупця в обов`язковому порядку обґрунтувати зростання ринкової ціни на товар, а дозволяє позивачу на свій вибір вимагати повернення коштів за недоотриманий товар керуючись п.3.3 (де вказана ціна за 1 тонну 5900 грн. з ПДВ) або ж якщо позивач вважає, що ринкова ціна на товар зросла, то він вправі вимагати повернення коштів за недоотриманий товар виходячи із того, що його ринкова ціна за цей час збільшилась.
Як вбачається з матеріалів справи постачальник сам повертав кошти за не отриманий покупцем товар, і покупець не заявляв вимог про збільшення цих сум внаслідок зростання ціни товару, отже можна зробити висновок, що ціна влаштовувала обох сторін. 
Отже, в даному випадку позивачем було вирахувано штрафну санкцію відповідно до п.8.5 договору виходячи із ціни товару, вказаної в договорі.
Таким чином, на переконання колегії суддів нарахування позивачем 40% штрафу  у розмірі 637 200,00 грн відповідно до п. 8.5 договору є правомірним та вказана вимога підлягає до задоволення.
Щодо нарахування 3% річних, слід вказати таке.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
За наведеного, судова колегія погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що обов`язок ПП «Зернотік Плюс» повернути грошові кошти по договору постачання, виник одразу після відмови його виконання, а саме з 07.05.2020.
За наведеного перевіривши розрахунок 3% річних, колегія суддів вважає його правильним та арифметично вірним та приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення 3% річних у розмірі 9819,92 грн.
Враховуючи наведене судова колегія приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 40% штрафу у розмірі 637 200,00 грн та 3% річних у розмірі 9819,92 грн.
Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи. 
За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга  товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці"  підлягає задоволенню, а рішення  господарського суду Вінницької області від 16.12.2020 у справі №902/709/20 - скасуванню в частині відмови у стягненні  40% штрафу у розмірі 637 200,00 грн та 3% річних у розмірі 9819,92 грн. В решті рішення підлягає залишенню без змін. 
Крім того, в силу вимог ст. 129 ГПК України  у зв`язку із  задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід достягнути  судовий збір у розмірі 9705,30 грн та  у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги судовий збір в сумі  14557,96 грн також, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача  за подачу апеляційної скарги.
  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                     
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" (вх.№355/21 від 22.01.2021) на рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.20 у справі № 902/709/20  задоволити.
2. Рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.20 у справі № 902/709/20 скасувати в частині відмови у стягненні штрафу та 3% річних. Прийняти в цій частині нове рішення:
" Позов задоволити. 
Стягнути із приватного підприємства "Зернотік плюс" (вул.Київська, буд.16, оф.614, м.Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ 37836765) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" (вул.Данила Нечая, 7, м.Вінниця, 21001, код ЄДРПОУ 31983448) 637200,00 грн штрафу, 9819,92 грн 3% річних та 9705,30 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору за подачу позову.
В решті рішення залишити без змін. "
3. Стягнути із приватного підприємства "Зернотік плюс" (вул.Київська, буд.16, оф.614, м.Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ 37836765) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Вінниці" (вул.Данила Нечая, 7, м.Вінниця, 21001, код ЄДРПОУ 31983448) 14    557,96 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги. 
4. Видачу наказів  доручити господарському суду Вінницької області.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
6.  Справу №902/709/20 повернути до господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "29" березня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.