ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 826/12048/17
адміністративне провадження № К/9901/52447/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року (суддя Смолій І.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року (судді: Бабенко К.А. (головуючий), Кузьменко В.В., Степанюк А.Г.) у справі № 826/12048/17.
У С Т А Н О В И В:
І. Суть спору
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (далі - позивач, ТОВ «Баядера Логістик») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Чернівецькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.07.2017 № 000033.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 № 000033 було прийнято контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням  Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017              № 000033 прийняте ГУ ДФС у Чернівецькій області.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 № 000033, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушень позивачем вимог чинного податкового законодавства та правомірності прийняття оскаржуваного рішення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДФС у Чернівецькій області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Баядера Логістик» у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що контролюючим органом було проведено перевірку ТОВ «Баядера Логістик» за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), про що складено акт (довідку) від 8 червня 2017 року № 0079/24/13/РРО/35871504, копія якого наявна в матеріалах справи.
Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 12 статті 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, вимог статей 11, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995    № 481/95-ВР, вимог статті 44 Податкового кодексу України. На підставі зазначених порушень та відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контролюючим органом було прийнято рішення «Про застосування фінансових санкцій» від 3 липня 2017 року № 000033, яким до позивача застосовано, зокрема 5   306 766,04 грн суми фінансової санкції у вигляді штрафу за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.
Судами попередніх інстанцій зі змісту вказаного акта перевірки встановлено, що в період 13.02.2017 по 12.04.2017 позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями в магазині, розташованому за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Жасминна, 3А, через реєстратор розрахункових операцій типу DATECS-FP-T88, заводський № АТ 402403891, фіскальний № 300298046, зареєстрований 10.02.2017 Харківським управлінням офісу ВПП ДФС України, а в ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний                 № 624126402316 від 28.09.2016 терміном дії з 01.10.2016 до 01.10.2017, яка діяла до 13.04.2017, зазначено інший реєстратор розрахункових операцій типу DATECS-FP-353 ОТ, фіскальний № 2803005614; 12.04.2017 позивачу видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 724126400782 від 12.04.2017, в якій зазначено зміну реєстратора розрахункових операцій фіскальний № 3000298046. Внесені зміни до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями             № 724126400782 набули чинності 13.04.2017; в розрахункових документах та фіскальних звітних чеках РРО № 3000298046, який зареєстрований для використання в магазині позивача за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Жасминна, 3А, міститься інформація щодо сум роздрібного продажу алкогольних напоїв та відображається ставка і сума акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів, що підтверджує факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період з 13.02.2017 по   12.04.2017.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «Ексім Трейд Транс Фуд» (Покупець) та ТОВ «Баядера Логістик» (Постачальник) укладено договір поставки від 15 червня 2015 року № 13247 Е, згідно з пп. 2.1. п. 2 якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві товар на підставі замовлення останнього та у відповідності до специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти поставлений Постачальником товар та оплатити його вартість у порядку та на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі. Також, між ТОВ «Баядера Логістик» (Постачальник) та ТОВ «Ексім Трейд Транс Фуд» (Покупець) укладено додаткову угоду до договору поставки від 15 червня 2015 року № 13247 Е від 15.06.2015, якою внесено зміни до п. 8.2. договору та викладено його в наступній редакції: форма оплати-безготівковий та/або готівковий розрахунок. У разі безготівкового розрахунку оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, що зазначений у реквізитах сторін договору. Днем здійснення платежу вважається день списання належних до сплати сум з банківського рахунку Покупця на рахунок Постачальника. В разі проведення готівкового розрахунку за товар, готівкові розрахунки здійснюються через РРО, яке використовується на складі або магазині Постачальника (місці відвантаження товару Покупцю), в строк не пізніше наступного робочого дня після підписання сторонами відповідної видаткової накладної. Вказаною додатковою угодою також доповнено договір п. 12.20. наступного змісту: підписанням даного Договору Сторони підтверджують, що за даним Договором здійснюється оптова торгівля товаром (алкогольними напоями), оскільки Покупець не є кінцевим споживачем цього Товару і здійснює придбання Товару для наступної його реалізації в роздрібній торгівлі на підставі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, наявними в Покупця.
Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «Баядера Логістик» (Постачальник) та ПП «Коралі» (Покупець) укладено Договір поставки від 16 жовтня 2015 року № 1904-15, відповідно до пп. 1.1. п. 1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця алкогольні напої, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього договору. Також, між ТОВ «Баядера Логістик» (Постачальник) та ПП «Коралі» (Покупець) укладено додаткову угоду до договору поставки від 16 жовтня 2015 року № 1904/15 від 16 жовтня 2015 року, якою п. 6.1. договору доповнено реченням наступного змісту: розрахунки за Товар можуть здійснювати в готівковій формі протягом 14 календарних днів з дня отримання Товару. В разі проведення готівкового розрахунку за Товар, готівкові розрахунки здійснюються через РРО, яке використовується на складі або магазині Постачальника (місці відвантаження Товару Покупцю). Вказаною додатковою угодою також доповнено договір п. 9.13. наступного змісту: підписанням даного Договору Сторони підтверджують, що за даним Договором здійснюється оптова торгівля товаром (алкогольними напоями), оскільки Покупець не є кінцевим споживачем цього Товару і здійснює придбання Товару для наступної його реалізації в роздрібній торгівлі на підставі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, наявними в Покупця. Крім того, позивачем в наданих додаткових письмових поясненнях вказано, що відображення у фіскальних звітних чеках РРО ставки і суми акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів здійснено його працівником помилково, у зв`язку з чим цього працівника було звільнено.
Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, що реалізація позивачем алкогольних напоїв за перевіряємий контролюючим органом період є оптовою, а не роздрібною торгівлею, що підтверджується наданими позивачем видатковими накладними, договорами поставок, додатковими угодами до договорів поставок, ліцензією на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) за реєстраційним № 100339, датою переоформлення 14 липня 2016 року, дійсною з 20 грудня 2015 року до 20 грудня 2020 року.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішень.
8. Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Пункти 44.1, 44.6 статті 44.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці   другому пункту 44.7   цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
10.2. Підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
11. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР:
11.1. Стаття 2.
Реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості  проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий    реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;
розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів,  платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий  покупцем  товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком  покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті;
місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.
11.2. Пункти 1, 12 частини першої статті 3.
Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки  для  подальшого  її  переказу зобов`язані: проводити  розрахункові  операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками  єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
12. Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995    № 481/95-ВР:
12.1. Стаття 15.
Імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.
Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може   здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
12.2. Частина перша статті 17.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
12.3. Частина друга статті 17.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій)  продукції,  але не менше 10000 гривень.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша   статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у  запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.
15. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.07.2017 № 000033, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що згідно даних фіскальних чеків РРО, сума реалізації позивачем алкогольних напоїв за перевіряємий контролюючим органом період є оптовою, а не роздрібною, що підтверджується наданими копіями фіскальних чеків, видатковими накладними, договорами поставок, ліцензіями на право роздрібної торгівлі та алкогольними напоями, що не спростовано відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами. При цьому, контролюючий орган не доводив та не обґрунтовував те, що такі докази не відповідають критерію допустимості, а також не заперечував проти їх залучення та дослідження судами попередніх інстанцій.
Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції з дотриманням критеріїв доказування в адміністративних справах вважали вказані подані докази належними та допустимими, а також оцінивши їх достовірність та достатність для встановлення зазначених обставин (фактів) у даній справі, дійшли обґрунтованих висновків про невідповідність дій контролюючого органу вимогам чинного законодавства.
Крім того, колегія суддів зазначає, що касаційна скарга є ідентичною апеляційній скарзі, контролюючим органом інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в апеляційній скарзі не вказано, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права відповідачем не наведено. Контролюючий орган фактично просить здійснити переоцінку встановлених судом, зокрема, апеляційної інстанції, обставин справи.
16. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченні на адміністративний позов та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
17. Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до   статті 8 Конституції України,   статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України   та частини першої   статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»   суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну  відповідь  на  кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
18. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року слід залишити без задоволення.
19. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року в адміністративній справі                      № 826/12048/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова