ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1765/21 Справа № 205/6259/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 2

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргоюОСОБА_1 
на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство “Альфа-банк”, про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, та про визнання договорів іпотеки не дійсними, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року задоволено клопотання представника АТ «Альфа – Банк» про скасування заходів забезпечення позову.
Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді заборони іншим особам вчиняти дії (відчуження, перереєстрацію речового права тощо), щодо предмету спору, а саме: 1/2 частини квартири  АДРЕСА_1  (РПВН 17082427); 1/2 частини квартири  АДРЕСА_2  (РПВН 22375700); 1/2 частини 31/100 частини нежилого приміщення № 37 (тридцять сім), загальною площею 409, 6 кв.м., що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_3  (РПВН 25112349); 1/2 частини приміщення № 39 (тридцять дев`ять), загальною площею 50,1 кв.м., що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_4  (РПВН 20699970).
       Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати.
       В обґрунтування скарги зазначає, що заявлені вимоги не направленні на недопущення звернення стягнення на предмет іпотеки, тому майнові інтереси кредитора не порушуються. Крім того, судом першої інстанції не встановлено, чи насправді вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають виконавчому провадженню.
       ПАТ “Альфа-банк” подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
       Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з
наступних підстав.
       Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Укрсиббанк», АТ «Альфа – банк» про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, та про визнання договорів іпотеки недійсними. 
       Заборонено іншим особам вчиняти дії (відчуження, перереєстрацію речового права тощо) щодо предмету спору, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (РПВН 17082427); 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (РПВН 22375700); 1/2 частину 31/100 частини нежилого приміщення № 37 (тридцять сім), загальною площею 409,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 25112349); 1/2 частини приміщення № 39 (тридцять дев`ять), загальною площею 50,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (РПВН 20699970). В задоволенні решти вимог за заявою про забезпечення позову щодо встановлення заборон стосовно такого майна в цілому було відмовлено.
       У жовтні 2020 року від представника АТ «Альфа – банк» надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які були накладені ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року. 
Клопотання мотивовано тим, що вжитими заходами забезпечення позову фактично зупинено виконання рішення суду про стягнення заборгованості із відповідача у даній справі.
       Відповідно до ч.1, ч.2 та ч. 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
При вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову суд виходить із принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, засад розумності, справедливості, та з`ясовує обґрунтованість мотивів поданого клопотання учасниками справи, можливість скасування забезпечення позову із дотриманням справедливого балансу інтересів усіх учасників справи та встановленням того, чи не відпали та (або) змінились обставини, які слугували підставою для застосування забезпечення позову.
Судом встановлено, що об`єкти нерухомого майна, щодо яких застосовано заходи забезпечення позову, обтяжені іпотекою на користь ПАТ «Укрсиббанк», АТ «Альфа – банк». 
Згідно матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 (РПВН 17082427), квартира АДРЕСА_2 (РПВН 22375700), 31/100 частини нежилого приміщення № 37 (тридцять сім), загальною площею 409,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (РПВН 25112349), та приміщення № 39 (тридцять дев`ять), загальною площею 50,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (РПВН 20699970) обтяжено арештом приватного виконавця О.О. Русецької в межах зведеного виконавчого провадження № 60135896. Вказане публічне обтяження виникло до моменту вжиття судом заходів забезпечення позову.
Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
За повідомленням приватного виконавця від 03 листопада 2020 року за вих. № 2901/22351, вжиті судом заходи забезпечення позову у даній справі перешкоджають примусовому виконанню виконавчих документів та передачі на реалізацію вказаного описаного та арештованого нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів для задоволення вимог заставоутримувача. 
       Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.
       Враховуючи, що застосовані заходи забезпечення позову мають наслідком заборону відчуження арештованого майна, що фактично зупинило проведення виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що право стягувача одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки порушується, тому правомірно скасував заходи забезпечення позову.
       Доводи апеляційної скарги про те, що майнові інтереси кредитора щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не порушуються, а застосовані заходи забезпечення позову не перешкоджають виконавчому провадженню, підлягають відхиленню, оскільки обтяження на предмети іпотеки шляхом застосування заходів забезпечення позову накладено вже на стадії його примусової реалізації на виконання рішення суду, що набуло законної сили, що свідчить про порушення прав кредитора як іпотекодержателя та стягувача у виконавчому провадженні.
Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека-це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 названого Закону: у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Оскільки вжиття заходів забезпечення позову має наслідком заборону відчуження арештованого майна, а таким чином порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України "Про іпотеку" випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.
       Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/4772/17 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 923/1105/17.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення не встановлено, тому ухвала суду підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова