СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р.                                                           Справа № 922/590/20  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя  Плахов О.В., 

Секретар судового засідання – Семенов О.Є.,

за участю:
від позивача – Кічигіна С.С., Чатченко Т.Ю., 
від відповідача – Мовчан О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків (вх. №2980 Х/2) 
на рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 (суддя – Погорелова О.В., ухвалене в м. Харків о 10:14 год., повний текст складено 12.10.2020)
у справі № 922/590/20
за позовом: Комунального підприємства  "Харківводоканал", м. Харків
до: Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків   
про зобов`язання дотримуватись меж застосування права,

У судовому засіданні апеляційної інстанції 09.12.2020 оголошено перерву до 27.01.2021 о 12:15 годині.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (відповідач), в якій просило зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" дотримуватись меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи Комунального підприємства "Харківводоканал". 
Нормативно позов обґрунтований ст. 13 ЦК України, ст. 60 Закону України "Про ринок електричної енергії", ст. 75 ГПК України, п. 7.5 Правил роздрібного ринку, п. 1.2 Інструкції про порядок складання акта екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача, ст. 6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».
Позивач посилається на те, що відповідач неодноразово, нехтуючи обов`язковими до виконання нормативно-правовими актами у сфері теплоенергетики та у сфері водопостачання, намагався припинити розподіл електроенергії, у зв`язку з чим позивач з метою захисту порушених прав звертався до суду з відповідним позовом у справі №922/470/16. 
12.02.2020 на адресу КП “Харківводоканал” надійшло повідомлення №75 від АТ "Харківобленерго" про припинення розподілу електроенергії, починаючи з 08-00 год. 20.02.2020 (далі — повідомлення № 75 від 12.02.2020), підставою для припинення розподілу електроенергії зазначено наявність заборгованості станом на 12.02.2020, яка не оскаржується в суді та складає 122040313,53 грн. 
Позивач у позовній заяві  посилався на те, що Повідомлення № 75 від 12.02.2020 містить у собі недостовірну інформацію щодо підстав припинення розподілу, оскільки у господарському суді Харківської області перебувають справи №922/3633/19, №922/3709/19, в яких розглядаються вимоги відповідача до позивача про стягнення заборгованості за послуги розподілу електроенергії. Розгляд зазначених справ зупинено до перегляду Верховним судом справи №922/643/19. Тобто заборгованість, зазначена у повідомлені № 75 від 12.02.2020, не є безспірною.
Позивач посилається на те, що після отримання Повідомлення № 75 від 12.02.2020, з метою недопущення порушення законних прав КП “Харківводоканал” та третіх осіб, які споживають послуги з централізованого постачання та водовідведення, він звернувся до місцевого суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову у справі №922/590/20. Зазначає, що ухвалою господарського суду Харківської області від 19.02.2020 у справі №296з-20 вжито заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Харківобленерго" утриматись від вчинення дій щодо повного припинення розподілу електричної енергії Комунальному підприємству "Харківводоканал" до вирішення справи по суті. На думку позивача, відключення КП “Харківводоканал” не відбулося у зв`язку з вжиттям відповідних заходів забезпечення позову.
Позивач, посилаючись на статутні функції КП “Харківводоканал”, вважає, що дії відповідача щодо повного припинення розподілу електроенергії характеризуються формальною правомірністю та є зловживанням правом, оскільки можуть завдати шкоди іншим особам та довкіллю та створити загрозу заподіяння шкоди довкіллю, суспільним та особистим правам та інтересам третіх осіб.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі № 922/590/20 позов задоволено.
Зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" дотримуватись меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи Комунального підприємства "Харківводоканал".

Судом першої інстанції встановлено, що система централізованого водопостачання КП “Харківводоканал” являє собою єдиний технологічний виробничо-господарський комплекс водопровідних споруд з виробництва, транспортування, розподілу та реалізації питної води споживачам системи групового водопостачання м. Харкова і Харківської області.
Суд першої інстанції послався на те, що законодавством України, яке регулює постачання електричної енергії, передбачено право енергопостачальної організації обмежити/припинити електропостачання споживача, не встановлюючи виключення для об`єктів питного водопостачання та водовідведення. Разом з тим, відповідно до  статті 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", одним із принципів державної політики у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є заборона відключення об`єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що припинення енергопостачання Комунального підприємства  "Харківводоканал" створює загрозу екологічній безпеці всього Харківського регіону, а відключення призведе до негативних наслідків всього навколишнього середовища.
Суд першої інстанції, посилаючись на те, що відключення від енергопостачання відносно об`єктів єдиної технологічної системи Комунального підприємства “Харківводоканал” може порушити права інших осіб та завдавати шкоди довкіллю, задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі № 922/590/20, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права (ст.ст. 13, 15, 16 ЦК України, ст. 42 Конституції України), процесуального права (ст.ст. 7, 13, 76, 86, 236 ГПК України) та з невірним застосуванням ст. 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Апелянт посилається на те, що підставою для звернення позивача до суду передувало отримання ним повідомлення про припинення розподілу електричної енергії №75 від 12.02.2020, в якому зазначено, що з 20.02.2020 з 08:00 год. буде припинено розподіл електричної енергії Комунальному підприємству  "Харківводоканал". Апелянт зазначає, що надсилання відповідачем повідомлення позивачу про припинення розподілу електричної енергії №75 від 12.02.2020 свідчить лише про намір обмежити розподіл електричної енергії, а не припиняти її в цілому. Фактично вказаних дій відповідачем 20.02.2020 не вчинялось, тому, на думку апелянта, права позивача не були порушені.
Апелянт вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, а задоволені позовні вимоги є фактично забороною на майбутнє, що, на думку апелянта, суперечить нормам Цивільного кодексу України.
Апелянт посилається також на те, що об`єктами електроспоживання позивача є не лише комплекс об`єктів систем централізованого водопостачання та водовідведення м. Харкова, що задіяні у виробничому процесі, а і інші об`єкти (зокрема, адміністративні будівлі, гаражі, дитячий оздоровчий табір, склади тощо), відключення яких не може бути загрозою екологічній безпеці. 

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство  "Харківводоканал" заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необгрунтованими та такими, що суперечать нормам матеріального та процесуального права.
Щодо визначення меж застосування права, позивач посилається на те, що ст. 13 ЦК України встановлено обмеження здійснення особою своїх прав, які містять ознаки зловживання, у зв`язку з чим суд може зобов`язати особу припинити вказане цивільне правопорушення. Позивач вважає, що дії та наміри відповідача щодо припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи Комунального підприємства "Харківводоканал" є зловживанням правом та характеризуються як цивільне правопорушення. 
Вважає, що припинення розподілу електричної енергії, відповідно до повідомлення №75 від 12.02.2020, не відбулося у зв`язку з тим, що ухвалою господарського суду Харківської області від 19.02.2020 до пред`явлення позову вжито заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Харківобленерго" утриматись від вчинення дій щодо повного припинення розподілу електричної енергії Комунальному підприємству "Харківводоканал" до вирішення справи по суті. Крім того, посилається на те, що апелянтом продовжуються дії щодо повного припинення енергопостачання позивачу (повідомлення №211 від 08.04.2020 про припинення енергопостачання).
КП "Харківводоканал" посилається на те, що позивач є єдиним підприємством, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення для м. Харкова та 52-х населених пунктів Харківської області, виконує функцію життєзабезпечення питною водою для 2-х млн населення. Віддаленість джерел водопостачання від м. Харкова (понад 100 км) створює залежність об`єктів позивача від електричної енергії та виключає можливість її відключення від безперебійного енергопостачання. Вважає, що зупинка виконання функції водопостачання та водовідведення може призвести до незворотних наслідків екологічного, техногенного та соціального характеру, а припинення відповідачем розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи Комунального підприємства "Харківводоканал" створює загрозу екологічній безпеці.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя – Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго" на рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі № 922/590/20, розгляд справи призначено на 09.12.2020.
Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Плахова О.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя – Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 09.12.2020 оголошено перерву до 27.01.2021 о 12:15 годині.
У зв`язку з відпусткою судді-члена колегії Бородіної Л.І. на дату призначення справи до розгляду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя – Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Фіксація судових засідань апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

З 01 січня 2019 року в Україні почав діяти новий ринок електричної енергії у зв`язку з набранням чинності Законом України “Про ринок електричної енергії”. 
На виконання вказаного закону Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі — НКРЕКП або Регулятор) розроблені та затверджені Правила та Кодекси, які визначають основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносини між ними.
Правилами роздрібного ринку електричної  енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 встановлено Типовий Договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 6 Закону,  до повноважень Регулятора (НКРЕКП) на ринку електричної енергії належать встановлення тарифів на послуги з передачі електричної енергії та тарифів на послуги з розподілу електричної енергії.
З 1 січня 2019 року АТ “Харківобленерго”, як Оператор, надає послуги з розподілу електричної енергії за попередньо встановленими тарифами, встановленими Регулятором для споживачів 1 та 2 класів напруги.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості щодо укладання на 2019 рік Договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 4 та від 01.01.2019 № 1.01, на умовах Договорів про постачання електричної енергії № 4 від 07.05.2004 та № 1.01 від 03.01.2008 відповідно (далі — Договори від 01.01.2019 № 4 та від 01.01.2019 № 1.01).
Відповідно до п. 2.1 Договору № 1.01, п. 2.1 Договору № 4, п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України “Про ринок електричної енергії” Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії з дотриманням встановлених показників якості надання послуг.

Правовідносини сторін під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником, оператором системи розподілу електричної енергії та споживачем регулюються як спеціальним законодавством у сфері електроенергетики, зокрема Законом України “Про ринок електричної енергії”, Кодексом системи розподілу та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, так і іншими нормативними актами, що внормовують дані правовідносини з урахуванням специфічного характеру діяльності окремих категорій споживачів.
Пунктами 1, 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено обов`язок споживача сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі – Правила).
Відповідно до пп. 6 п. 5.1.1 Правил оператор системи має право тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.
Такі ж самі норми визначені і п. 11.5.2 Кодексу системи розподілу, яким встановлені випадки припинення розподілу електричної енергії за ініціативою оператора системи розподілу (ОСР) в разі несплати та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та у разі несплати споживачем заборгованості за договором про постачання електричної енергії або договором про користування електричною енергією, правонаступником за якими є ОСР.

Отже, законодавство України, що регулює постачання електричної енергії, передбачає право енергопостачальної організації обмежити/припинити електропостачання споживача, не встановлюючи виключення для об`єктів питного водопостачання та водовідведення.

Відповідно до пп. 4 п. 7.1. договору споживача про надання послуг з розподілу від 01.01.2019, укладеного між позивачем та відповідачем, встановлено право відповідача обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу у випадках та в порядку, передбачених ПРРЕЕ.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2020, у відповідності до пп. 4 п. 7.1. договорів споживача про надання послуг з розподілу від 01.01.2019, відповідач на адресу КП “Харківводоканал” направив повідомлення №75 про припинення розподілу електроенергії, починаючи з 08-00 год. 20.02.2020 (далі — повідомлення № 75 від 12.02.2020). 
Відповідно до вищезазначеного повідомлення, підставою для припинення розподілу електричної енергії вказано про наявність заборгованості КП “Харківводоканал” перед АТ “Харківобленерго” 122040313,53 грн. (02.2019-01.2020) за розподіл електричної енергії.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи та Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до господарського суду Харківської області з позовної заявою, в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" 67597552,44 грн. вартості послуг за розподіл електричної енергії за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2019 року, з яких 56331293,70 грн. - тарифна складова та 11266258,74 грн. - ПДВ 20%.
Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1,01 від 01.01.2019 щодо повної оплати отриманих послуг з розподілу електричної енергії.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2019 у справі № 922/3709/19 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.12.2019; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2020 у справі №922/3709/19 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/643/19.

Крім того, 11.11.2019 Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківводоканал", в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" вартість послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 17 486 393,36 грн., з яких: тарифна складова       у розмірі 14 571 994,45 грн. та ПДВ 20 % сумі 2 914 398,91 грн., а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3633/19 за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.01.2020 у справі № 922/3633/19 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №  922/643/19.
Зупинення провадження у справах №922/3709/19 та №922/3633/19 мотивовано тим, що господарським судом Харківської області переглядається справа № 922/643/19 за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до       Акціонерного товариства "Харківобленерго", де предметом позову є зобов`язання Акціонерного товариства "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 4 і № 1.01, укладеними 19.12.2018 на умовах договорів про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 і від 03.01.2008 № 1.01, шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги, відобразити перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.06.2020 у справі №922/643/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020, позов задоволено. Зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за Договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019, № 4 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.
На дату розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що 26.01.2021 Верховним Судом ухвалено постанову у справі  №922/643/19, якою рішення Господарського суду Харківської області від 15.06.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 922/643/19 залишено без змін.

Вищенаведене свідчить, що між позивачем та відповідачем наявні спори, предметом позовних вимог в яких є стягнення заборгованості за Договорами про надання послуг з розподілу електричної енергії №4 від 01.01.2019та №1.01 від 01.01.2019.
На дату направлення відповідачем повідомлення № 75 від 12.02.2020 про припинення розподілу електроенергії, рішення у справах №922/3709/19 та №922/3633/19 не ухвалювалося.

Разом з тим, позивач вважає, що направлення відповідачем повідомлення №75 від 12.02.2020 з підстав наявності суми заборгованості, зазначеної у повідомленні про припинення позивачу розподілу електроенергії, починаючи з 08-00 год. 20.02.2020, є порушенням вимог ст. 13 ЦК України та ст. 6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення». 
Позивач у позовній заяві просив суд зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" дотримуватись меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи Комунального підприємства "Харківводоканал", посилаючись на те, що Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» встановлено заборону відключення об`єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від системи енергозабезпечення. 

З огляду на положення ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, захист свого інтересу у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.
Положеннями статті 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
Зловживанням правом є особливим цивільним правопорушенням, яке здійснюється управомоченою особою в ході реалізації належного їй суб`єктивного права і полягає у використанні конкретної форми його реалізації, що суперечить соціальному призначенню права та спрямоване на спричинення шкоди іншій особі.

Закон України “Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення” є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямований на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.
За змістом положень   ст. 6 Закону   України “Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення” державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах гарантованого першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб а також заборони відключення об`єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.
Отже, одним із принципів державної політики у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є заборона відключення об`єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.

Відповідно до Статуту КП “Харківводоканал” метою діяльності підприємства є здійснення виробничої, науково-дослідної та комерційної діяльності для повного та якісного задоволення потреб населення, суб`єктів господарювання в комунальних послугах, забезпечення групового, індивідуального водопостачання, водовідведення м. Харкова та населених пунктів Харківської області, здійснення заходів для поліпшення екологічної обстановки України, підвищення рівня доходів працівників підприємства, посилення зацікавленості та відповідальності за кінцеві результати діяльності з метою отримання відповідного прибутку. Предметом діяльності підприємства є видобування, виробництво, забір, очищення, подача, постачання, транспортування, розподіл питної води; приймання, збирання, відведення, транспортування та повне біологічне очищення стічних вод, знезараження та скид біологічно очищеної стічної води у водні об`єкти.
Система централізованого водопостачання КП “Харківводоканал” являє собою єдиний технологічний виробничо-господарський комплекс водопровідних споруд з виробництва, транспортування, розподілу та реалізації питної води споживачам системи групового водопостачання м. Харкова і Харківської області.
Єдина технологічна система КП «Харківводоканал», про яку йдеться, забезпечує питною водою місто Харків та 52 населених пункти Харківської області, та належить територіальній громаді міста Харкова.

Відтак, заборону відключення електроенергії об`єктів питного водопостачання та водовідведення, до яких відноситься і позивач, прямо передбачено законодавством.

Зазначений у   ст. 6 Закону   України “Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення” принцип застосовується з метою попередження екологічної та епідеміологічної кризи, яка може виникнути у разі тривалого відключення об`єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енергопостачання.

Вимоги ст. 6 Закону України “Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення” є переважними над іншими актами законодавства, адже принцип державної політики, встановлений зазначеною нормою, підлягає обов`язковому застосуванню для підприємств, що забезпечують питною водою певний населений регіон, з метою гарантованого, першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 11.10.2019 у справі №913/337/18.
Приймаючи постанову від 11.10.2019 у справі №913/337/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  відступила від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду  від  22.05.2019  у справі № 913/257/18, за яким у відповідача наявне право, передбачене договором на обмеження або припинення енергопостачання позивачеві у разі несплати ним своєчасно за спожиту електроенергію, без урахування вимог  ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу на те, що спеціальне законодавство України у сфері охорони навколишнього природного середовища, також вказує на необхідність припинення діяльності, що завдає шкоди довкіллю. 
Статтею 4 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" передбачено право громадян на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.
Як зазначено у статті 3 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", основними принципами охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.
Так, забезпечення екологічної безпеки визначено як завдання законодавства про охорону навколишнього природного середовища (ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). 
Основними принципами охорони навколишнього природного середовища, серед іншого, є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності (ст.3 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”).
Згідно зі ст. 4 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Відповідно до ст. 50 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” екологічна безпека – це такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.
Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.
Частина 2 ст. 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» також передбачає, що діяльність, яка перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Доводи апелянта про те, що надсилання відповідачем повідомлення позивачу про припинення розподілу електричної енергії №75 від 12.02.2020 свідчить лише про намір обмежити розподіл електричної енергії, а не припиняти її в цілому, не підтверджені відповідними доказами.
Крім того, у повідомленні №75 від 12.02.2020 відповідачем зазначено саме про «припинення розподілу електричної енергії», а не про її обмеження.
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що після отримання позивачем повідомлення №75 від 12.02.2020 про припинення розподілу електроенергії, КП “Харківводоканал” звернулося до місцевого суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову у справі №922/590/20. Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.02.2020 у справі №296з-20 вжито заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Харківобленерго" утриматись від вчинення дій щодо повного припинення розподілу електричної енергії Комунальному підприємству "Харківводоканал" до вирішення справи по суті.
Станом на 20.02.2020, тобто на дату, зазначену у повідомленні №75 від 12.02.2020, припинення відповідачем розподілу електроенергії КП “Харківводоканал” не відбулося, у зв`язку з вжиттям судом першої інстанції відповідних заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Харківобленерго" утриматись від вчинення дій щодо повного припинення розподілу електричної енергії Комунальному підприємству "Харківводоканал".

З урахуванням фактичних обставин справи, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що припинення розподілу електроенергії й, як наслідок, припинення енергопостачання об`єктам позивача, створює загрозу екологічній безпеці всього Харківського регіону. Вказана загроза носить характер триваючого стану і існуватиме завжди при здійсненні відключення чи обмеження енергопостачання об`єктам єдиної технологічної системи Комунального підприємства “Харківводоканал”.

Обраний позивачем спосіб захисту права є ефективним та доцільним, як у випадку наявного факту порушення прав інших осіб чи завдання шкоди довкіллю (дії, що здійснилася), так і у випадку можливого порушення прав інших осіб та завдання шкоди довкіллю, що характеризується реальністю та очевидністю такої загрози.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства "Харківобленерго" на рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі № 922/590/20 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі № 922/590/20 підлягає залишенню без змін.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" на рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі № 922/590/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі № 922/590/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   03.02.2021.

Головуючий суддя                                                                    Т.Д. Геза

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов