ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року          м.Дніпро         Справа №  912/3828/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) 
суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" на рішення  господарського суду Кіровоградської області від 30.09.2020 року (повний текст рішення складений та підписаний 12.10.2020 року) у справі №912/3828/19  (суддя Вавренюк Л.С.) 
за позовом  Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології"
до відповідача- 2 ОСОБА_1 
про стягнення 41 297,78 грн.,-     

ВСТАНОВИВ:

          Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 30.09.2020 року у справі №912/3828/19 позов задоволено повністю. 
          Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 22, кв. 103, код ЄДРПОУ 36584896) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.02.2019 в розмірі 41 297,78 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн.
          Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором №б/н від 06.12.2016 року, оформленим у формі заяви-приєднання, в якій сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов щодо кредитування, зокрема про строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань.
          Cуд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем порушень зобов`язань за кредитним договором №б/н від 06.12.2016 року в частині своєчасного повернення кредиту.
            Оскільки на підставі договору поруки №NKVKLGPWW46OK/DP від 19.02.2019 відповідач-2 прийняв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості з обох відповідачів.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" подало  апеляційну скаргу. 
          Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд не перевірив обґрунтованість всіх розрахунків, в яких були враховані не всі оплати відповідача - 1. Зазначає, що відповідачем - 1 повернуто суму заборгованості із надлишком в 99 177, 65 грн., у зв`язку з чим вважає, що рішення господарського суду Кіровоградської області підлягає скасуванню.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній спростовує доводи апелянта, просить залишити рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.09.2020 року без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
          Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу  України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
          Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу  України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
          За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" в порядку письмового провадження.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню з наступних підстав:   
          Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2016 року ТОВ "Техніка і Технології" підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Умови) (а.с. 23).
          Згідно вказаної  заяви ТОВ "Техніка і Технології" висловило свою згоду з Умовами, які знаходяться на сайті Банку, тарифами Банку, які разом з цією анкетою становлять договір банківського обслуговування. 
          Таким чином, 06.12.2016 року між відповідачем-1 та АТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір № б/н (далі - Договір), який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із вищевказаних Заяви та Умов.
          Як вбачається з матеріалів справи відповідач-1 не заперечував факт укладання Договору та отримання від позивача кредитних коштів. Згідно Заявок на гарантований платіж позивач надав відповідачу -1 наступні кредитні кошти:
- 280 000,00 грн. зараховано 02.03.2019 року  (а.с.34);
- 280 000,00 грн. зараховано 25.03.2019 року (а.с.35);
- 170 000,00 грн. зараховано 21.03.2019 року (а.с.34 зворот);
- 46 452,00 грн. зараховано 01.04.2019 року (а.с.35 зворот).
          Всього відповідач-1 отримав суму в розмірі 776 452, 00 грн., що також підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача-1 № НОМЕР_2 (а.с. 37).
          Встановлено, що звернувшись 13.12.2019 року до суду з позовом, позивач просив стягнути солідарно   з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 15.02.2019 року в розмірі 469 976,77 грн, з яких: 449 999,31 грн - заборгованість за кредитом, 16 996,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом,  2 981,26 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.
          Згідно розрахунку вказана заборгованість нарахована за період з 20.2.2019 року по 07.10.2019 року (а.с.36).
          З 01.01.2000 року по 07.10.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" було здійснено часткове погашення кредиту (а.с. 37).
           10.03.2020 року позивачем до суду першої інстанції подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій Банк просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 41 297,78 грн. (а.с.102-103). В заяві позивач зазначив, що відповідачем - 1 внесено кошти на погашення заборгованості в розмірі 467 550, 00 грн. та 6 378,51 грн. списано позивачем, які розподілені в наступному порядку: 408 701,52 грн. зараховано на погашення основної заборгованості; 42 397,65 грн. зараховано на погашення процентів; 22 829,33 грн. зараховано на погашення пені.
          Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" посилалось на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" зобов`язань за кредитним договором б/н від 06.12.2016 року в частині повернення кредиту у сумі 41 297,78 грн., і ці вимоги були предметом розгляду судом першої інстанції.
          Відповідно до пункту 3.2.2.2. Умов визначено, що термін повернення кредиту зазначений в заявці. Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цих Умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У разі не погашення Клієнтом заборгованості за цими Умовами у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заявці.
          Під датою виконання заявки Сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного у заявці Клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в, заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки.
          За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 грн.) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. 
          У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року. Клієнт за користування кредитом сплачує, Банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів, сторони на дату укладання цього договору узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом банк розміщує для клієнта одним з таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта - системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк "Приват24", смс-повідомлення на останні відомі банку номери телефонів, наданих банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про клієнта, шо іншими засобами. Узгоджений Сторонами змінений розмір процентів за користування кредитом є: чинним з моменту розміщення його способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в інформації про зміну розміру процентів.
          У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості. Вказаний у пункті 3.2.2.2. строк може бути змінений згідно умов Договору. У разі, якщо в дату виконання заявки або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів - клієнт доручає банку в односторонньому порядку проводити списання коштів на погашення заборгованості як за рахунок власних коштів клієнта, що надходять на всі поточні рахунки, відкриті в банку, так і за рахунок невикористаних коштів по "кредитному ліміту на поточному рахунку", правовідносини за яким регулюються розділом 3.2.1. Умов.
          Пунктом 3.2.2.6. (п.п. 3.2.2.6.1., 3.2.2.6.3.) Умов передбачені обов`язки Клієнта, а саме:
- використовувати кредит на цілі і в порядку, передбаченому п. 3.2.2.1. цього Договору;
- оплатити відсотки та винагороди за користування кредитом відповідно до п.п. 3.2.2.9, 3.2.2.10 цього Договору;
- повернути кредит у строки, встановлені у Заявці, п.п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.16, 3.2.2.6.17, 3.2.2.7.2 цього Договору.
          За змістом п. 3.2.2.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.2.2., 3.2.2.6.З., 3.2.2.6.16, 3.2.2.6.17., 3.2.2.7.2., 3.2.2.8.1. цього договору клієнт сплачує проценти та винагороди у розмірі, зазначеному у заявці.
          Відповідно до п. 3.2.2.9.2. Умов та ст. 212 ЦК України у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16., 3.2.2.6.17., З.2.2.7.2., 3.2.2.8.1. цього договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. 3.2.2.2.
          Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.2.9.1., 3.2.2.9.2. Умов, здійснюється в дату сплати відсотків. Дата сплати відсотків вказана в заявці (п. 3.2.2.9.3. Умов).
          Пунктом 3.2.2.9.10. Умов визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.
          Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п. 3.2.2.9.11. Умов).
          Пунктом 3.2.2.10.1. Умов передбачено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених пунктами З.2.2.6.2., 3.2.2.9.1. - 3.2.2.9.3. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.1., 3.2.2.7.2. цього договору, винагороди, передбаченої пунктами 3.2.2.6.5., 3.2.2.9.4. - 3.2.2.9.6. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.
          За змістом п. 3.2.2.10.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.2.10.1. - 3.2.2.10.3. цього договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане клієнтом. 
          Відповідно до ч. ч. 1, 2  ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
          До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
          За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).
          Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України).
          Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України). 
          Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
                Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).
          Встановлено, що 02.03.2020 року відповідачем-1 подано заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку із сплатою заборгованості у сумі 449 999,31 грн., на підтвердження чого до суду надано платіжні доручення: №1198 від 28.02.2020 року на суму 280 000,00грн.; №1199 від 28.02.2020 року на суму 170 000,00грн.; №1200 від 28.02.2020 року на суму 17 550,00 грн. (а.с. 95-98).
          В апеляційній скарзі скаржник вказує, що з заявлених позивачем до стягнення 469 976,77 грн. ним погашено суму заборгованості: на підставі платіжних доручень №812 від 27.11.2019 року, №847 від 29.11.2019 року, №1467 від 20.11.2019 року сплачено 95 210,09 грн. та 467 550,50 грн. сплачено 28.02.2020 року на підставі платіжних доручень №1198, №1199, №1200. Крім того, з рахунку відповідача-1 позивач самостійно списав 6 393 грн.83 коп.
          Колегією суддів встановлено, що  позивач в заяві від 14.02.2020 року про зменшення розміру позовних вимог підтвердив сплату відповідачем-1 пені та відсотків - 2 981,26 грн та 16 996,20 грн. відповідно (а.с.85-86).
          Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем-1 сплачено:
-  за платіжним дорученням №812 від 27.11.2019 року  - 342,44 грн (а.с.60);
-  за платіжним дорученням №847 від 29.11.2019 року - 23028,00 грн. (а.с.61);
- за платіжним дорученням №1467 від 20.11.2019 року - 71 838,96 грн. (а.с.62).           Всього: 95 209,40 грн.
          Колегія суддів звертає увагу, що зазначені платежі вчинено відповідачем-1 до звернення позивача до суду з позовною заявою, тобто до 17.12.2019 року. Тому ця сума не враховується в рахунок погашення боргу, вказаного в позовній заяві.
          Також матеріалами справи підтверджується, що відповідачем-1 сплачено:
- за платіжним дорученням №1198 від 28.02.2020 року - 280 000,00 грн. (а.с.96);
- за платіжним дорученням  №1199 від 28.02.2020 року - 170 000,00 грн. (а.с.97);
- за платіжним дорученням  №1200 від 28.02.2020 року - 17 550,00 грн. (а.с.98). Всього: 467 550,00 грн.
          В заяві від 10.03.2020 року позивач підтвердив внесення відповідачем-1 коштів в розмірі 467 550,00 грн. та списання Банком самостійно 6 378,51 грн. з рахунку відповідача-1 (а.с.102-103). При цьому позивачем зазначено, що кошти розподілені наступним чином: 408 701,52 грн. зараховано на погашення основної заборгованості; 42 397,65 грн. зараховано на погашення процентів, 22 829,33 грн. зараховано на погашення пені.
          Визнаючи наявність боргу за договором, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що стверджуючи про погашення відповідачем-1 пені в розмірі 2 981,26 грн. та відсотків в розмірі  16 996,20 грн., стягнення яких було заявлено Банком,  позивач провів зарахування пені і відсотків повторно - 22 829,33 грн. на погашення пені та 42 397,65 грн. на погашення відсотків. Між тим, правильність нарахування вказаних сум та підстави для їх сплати судом не досліджувались, позивачем не обґрунтовувались, предметом спору стягнення цих  сум не було.
          Відповідно до приписів ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
          Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
          Отже, за встановлених обставин, коли відповідач-1 належними доказами підтвердив оплату заборгованості в розмірі 467 550,00 грн, а позивач підтвердив самостійне списання з рахунку відповідача-1 суми 6 393,83 грн, тобто всього після звернення позивача до господарського суду він отримав повернення 473 943,83 грн з заявлених 467 550,00 грн, колегія суддів дійшла висновку про спростування апелянтом доводів суду про наявність заборгованості. Оскільки після звернення позивача з позовом відповідачем -1 проведено оплату заявлених Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" сум, це свідчить про відсутність спору між сторонами на час прийняття судом оскаржуваного рішення.
          Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
            Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
          Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вважає доводи апелянта обгрунтованими. Оскільки  спір між сторонами на час ухвалення оскаржуваного рішення відсутній, то відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі.
          Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у разі закриття провадження у справі  компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
          Отже,  сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" судовий збір у розмірі 2 881,50 грн. за квитанцією №ПН22501 від 27.11.2020 року належить  поверненню з Державного бюджету України (а.с.176).
          Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу задовольнити.
          Рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.09.2020 року у справі №912/3828/19 скасувати. 
          Провадження у справі №912/3828/19 закрити.
          Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 22, кв. 103, код ЄДРПОУ 36584896) 2881,50 грн судового збору сплаченого за розгляд апеляційної скарги.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

          Головуючий суддя                                                              Т.А. Верхогляд

          Суддя                                                                                      Ю.Б. Парусніков                  
 
          Суддя                                                                                      І.О. Вечірко