ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3207/21 Справа № 210/6431/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П., 
сторони
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені  ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року, яке постановлено суддею Вікторович Н.Ю., відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять - 
В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2020 року  ОСОБА_1  звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»(далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») і просив стягнути у відшкодування моральної шкоди 212 535 грн. у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що працюючи на посаді вагранника на виробництві відповідача, з ним стався нещасний випадок.
Висновком МСЕК від 07 грудня 2009 року позивачу було первинно встановлено 45% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва, ІІІ група інвалідності. При повторних переоглядах висновками МСЕК від 13 квітня 2011 року, 05 лютого 2014 року, 11 лютого 2015 року та 20 січня 2016 року позивачу, повторно, встановлено 45% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва, ІІІ група інвалідності. Висновком МСЕК від 13 грудня 2017 року позивачу повторно встановлено 45% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва, ІІІ група інвалідності. 
Позивач вважає, що в результаті нещасного випадку йому спричинена моральна шкода, оскільки порушені та порушуються нормальні життєві зв`язки, так як він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь  ОСОБА_1  моральну шкоду в розмірі 55 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 840,80 грн. 
В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі, визначеному в позовній заяві, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи зокрема, не враховано роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».
На думку апелянта судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що у зв`язку з нещасним випадком позивачу завдано травми, внаслідок яких він вимушений регулярно проходити медичне лікування, спостерігатись у окуліста, систематично проходити огляди експертних комісій, що призвело до істотної зміни звичного способу життя, суттєвого зниження життєвої активності. Позивач в значній мірі позбавлений можливості повноцінно працювати, реалізовувати свої наміри в професійній сфері, реалізовувати свої звички та бажання, оскільки змушений залучати додаткові зусилля та ресурси для організації життя. Внаслідок трудового каліцтва позивач тривалий час позбавлений можливості пересування, оскільки функція правого ока значно порушена, трудове каліцтво стало наслідком перенесення позивачем хірургічної операції, однак функція зору суттєво порушена. 
У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача відповідачПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зазначає про те, що рішення суду прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на висновках, зроблених після повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, тому просить апеляційну скаргу представника позивача залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Справа розглядається в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи, в порядку передбаченому ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , перебуваючи в трудових відносинах з підприємством відповідача на посаді вагранника, 17 серпня 2009 року, знаходячись на дільниці вагранок ливарно - ковальського виробництва, внаслідок нещасного випадку отримав травму у вигляді важкого термічного опіку рогівки склера та слизистої оболонки ІІІ ступеня правого ока  (а.с. 16-22). 
Відповідно до п.7 Акту №36 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 19 серпня 2009 року, причиною нещасного випадку є невиконання вимог Інструкції з охорони праці, невиконання посадових обов`язків, незастосування засобів індивідуального захисту (а.с. 17). 
Відповідно до п. 13 Акту, особами, які допустили порушення законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці є позивач ОСОБА_1 , який порушив п. 3.30 Інструкції з охорони праці для вагранника, п. 2.3.4. та п. 2.10 робочої Інструкції вагранника; старший змінний майстер основної виробничої дільниці - ОСОБА_3 , який порушив п. 3.12.3 та п. 3.12.4 посадової Інструкції старшого змінного майстра основної виробничої дільниці (а.с. 18). 
Висновком МСЕК від 07 грудня 2009 року позивачу було первинно встановлено 45% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва, ІІІ група інвалідності (а.с. 8). 
При повторних переоглядах висновками МСЕК від 13 квітня 2011 року, 05 лютого 2014 року, 11 лютого 2015 року та 20 січня 2016 року позивачу, повторно, встановлено 45% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва, ІІІ група інвалідності (а.с. 9-12).
Висновком МСЕК від 13 грудня 2017 року позивачу повторно встановлено 45% втрати професійної працездатності, внаслідок трудового каліцтва, ІІІ група інвалідності (а.с. 13-15). 
Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог  ОСОБА_1 , та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обов`язків.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.  
Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманою на виробництві травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України в п. 13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»» необґрунтований та заниженим. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. 
Так, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер отриманої виробничої травми, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. 
Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з нещасним випадком позивачу завдано травми, внаслідок яких він вимушений регулярно проходити медичне лікування, спостерігатись у окуліста, систематично проходити огляди експертних комісій, що призвело до істотної зміни звичного способу життя, суттєвого зниження життєвої активності. Позивач в значній мірі позбавлений можливості повноцінно працювати, реалізовувати свої наміри в професійній сфері, реалізовувати свої звички та бажання, оскільки змушений залучати додаткові зусилля та ресурси для організації життя. Внаслідок трудового каліцтва позивач тривалий час позбавлений можливості пересування, оскільки функція правого ока значно порушена, трудове каліцтво стало наслідком перенесення позивачем хірургічної операції, однак функція зору суттєво порушена. 
Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер, інтенсивність і довготривалість і моральних страждань позивача, відсоток втрати професійної працездатності, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і збільшити його з 55 000 гривень до 140 000 гривень.
У зв`язку із збільшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає збільшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з огляду на наступне.
Згідно положення, закріпленого в п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. 
Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.
Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.
Виходячи з цих обставин, колегія суддів, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»і збільшивши його з 840,80 гривень до 1 400 гривень.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України в частині розміру моральної шкоди, та збільшення його з 55 000 грн. до 140 000 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави підлягають стягненню 3 226 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по справі за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року змінити в частині розміру моральної  шкоди, стягнутої  з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь  ОСОБА_1 , збільшивши цей розмір з 55 000 грн. до 140 000 (сто сорок тисяч) грн.
Рішення суду змінити, збільшивши розмір стягнутого з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судового збору з 840,80 гривень до 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 3 226 (три тисячі двісті двадцять шість) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 року.

Головуючий:    

Судді: