УХВАЛА
ІМЕНЕМУКРАЇНИ 
22 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 592/12946/20
провадження № 51-748впс21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув подання в.о. голови Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 592/12946/20 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно, з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло вищезазначене подання, яке мотивовано тим, що у Сумському апеляційному суді неможливо провести автоматизований розподіл указаних матеріалів кримінального провадження через відсутність необхідної кількості суддів судової палати з розгляду кримінальних справ.
Учасники судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, повідомлені про час і місце розгляду подання. Клопотань про відкладення зазначеного розгляду до Верховного Суду не надходило.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, 04 грудня 2020 року на адресу Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно. 
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2021 року, визначення колегії суддів не відбулось у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Як видно зі звіту про неможливість розподілу справи між суддями, доданого до подання, у кримінальній палаті Сумського апеляційного суду фактично здійснюють правосуддя лише двоє суддів ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), що унеможливлює виконання вимоги, передбаченої ч. 4 ст. 31 КПК України, відповідно до якої, кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Відповідно до рішення загальних зборів суддів Сумського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року залучення суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду є неможливим.
Разом із тим, у Сумському апеляційному суді фактично працює 7 суддів.
Положеннями чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дійсно передбачено, що збори суддів можуть визначати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ, а також можуть утворювати судові палати з розгляду окремих категорій справ (ч. 2 ст. 18, ч.ч. 4-6 ст. 26, ч. 5 ст. 128). 
Однак мета цих положень полягає в тому, щоб дати зборам суддів організаційні інструменти для підвищення оперативності та якості відправлення правосуддя шляхом запровадження спеціалізації та формування судових палат з урахуванням наявності достатньої кількості суддів та інших доречних факторів. Але очевидно ці положення не можуть тлумачитися як право зборів суддів визначити спеціалізацію чи склад палат у такий спосіб, що замість підвищення якості та оперативності здійснення правосуддя в суді це призведе до неможливості розгляду судом певної категорії справ. 
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя повинен додержуватися присяги, а за змістом ст. 57 цього Закону судді присягають Українському народові, окрім іншого, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді. 
За таких обставин, Верховний Суд вважає, що за наявної фактичної чисельності суддів Сумського апеляційного суду не вичерпано процесуальних можливостей щодо формування складу суду для розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення подання в.о. голови Сумськогоапеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 592/12946/20 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого — відсутні.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні подання в.о. голови Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 592/12946/20 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                               ОСОБА_3