ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/7011/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.
при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Золотарьова Я.С.) від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська область 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро 
про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу, -

                                                       ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 по справі № 904/7011/20 - відмовлено.
Не погодившись з даною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20, заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про скасування заходів забезпечення позову  задовольнити.
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:
- ухвала суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову від 30.12.2020 постановлена з порушенням вимог ст.ст. 136, 137 ГПК України, зокрема вжиті заходи до забезпечення позову є тотожними позовним вимогам, підміняють судове рішення у справі та вирішують позовні вимоги до розгляду справи по суті, не є співмірними з позовними вимогами та порушують баланс інтересів сторін; 
- судом першої інстанції порушено ч.ч. 1, 4 ст. 145 ГПК України та після вжиття заходів забезпечення позову не встановлено обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
- після вжиття судом відповідних заходів, змінились обставини, що спричинили їх застосування, зокрема набула чинності постанова НКРЕКП від 30.12.2020 № 2768 «Про встановлення тарифу на розподіл природного газу  для АТ "Дніпропетровськгаз".
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20, розгляд апеляційної скарги  призначено  в судове засідання на 25.02.2021р. 
У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити. 
Представники позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на обґрунтованість та правомірність ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 про забезпечення позову, підтвердження матеріалами справи вчинення відповідачем дій з припинення газопостачання позивача, тобто відсутність будь-яких підстав для скасування вжитих до забезпечення позову заходів. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши копії матеріалів справи, судова колегія апеляційного суду дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з копій матеріалів справи, Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" зобов`язаня останнього надавати позивачу послуги з розподілу природного газу відповідно до умов Договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420056EGBP016 та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 26.01.2021.
Разом із позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд заборонити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів".
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020р. у справі № 904/7011/20 заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про забезпечення позову задоволено повністю; заборонено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів". 
31.12.2020 відповідач подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що дії відповідача (а саме надіслання позивачу повідомлення про припинення (обмеження газопостачання) від 23.12.2020 у зв`язку з несвоєчасною т/або неповною оплатою послуг розподілу природного газу) є правомірними, оскільки на сьогодні діє тариф на розподіл природного газу встановлений НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156, відповідно до якого позивач оплату не здійснив.  
Крім того, відповідач зазначив, що заходи забезпечення позову, які вжиті судом, не є адекватно співмірними із заявленими позивачем вимогами та за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 по справі № 904/7011/20 - відмовлено.
Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 12.01.2021 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до  Конституції України, цього Кодексу,  Закону України  "Про міжнародне приватне право",  Закону України  "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4  ст. 137 ГПК України).
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; можливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, місцевим господарським судом було здійснено оцінку обґрунтованості та адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, співмірності його з заявленими позовними вимогами, а також встановлені фактичні обставини, що підтверджують необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача у справі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
Як вірно зазначив місцевий господарський суд, застосування заходів забезпечення позову є гарантією задоволення законних вимог позивача, тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Між тим, доводи як заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову, так і апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з постановленою судом першої інстанції ухвалою про забезпечення позову від 30.12.2020, що є підставою для апеляційного оскарження цієї ухвали, а не для скасування вжитих заходів до забезпечення позову. 
Центральним апеляційним господарським судом судом був здійснений апеляційний перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 по справі № 904/7011/20, за результатами якого була підтверджена обгрунтованість та правомірність вказаної ухвали про забезпечення позову, яка залишена без змін постановою від 25.02.2021р.  
Відхиляє апеляційний суд і доводи апелянта щодо зміни обставин після вжиття судом першої інстанції заходів до забезпечення позову, зокрема у зв`язку з набуттям чинності постанови НКРЕКП від 30.12.2020 № 2768 «Про встановлення тарифу на розподіл природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз", оскільки заходи забезпечення позову вживалися судом виходячи з предмету та підстав спору у справі, які не змінилися, а оцінка обгрунтованості позовних вимог здійснюється судом під час розгляду справи по суті спору. 
Враховуючи усе вищевикладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а оскаржувана ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20 відсутні.
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги  у сумі 2270,00грн. слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 136, 137, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021р. у справі № 904/7011/20 – залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 2 270,00грн., покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 02.03.2021 року.

Головуючий суддя                                                                                   А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                           Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                            В.Ф. Мороз