ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/377/21 Справа № 212/7675/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 березня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює газорізальником в ПП ВО Укрпромсервіс, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення,
       
В С Т А Н О В И В: 

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №148777 від 14 жовтня 2020 року ОСОБА_2 інкримінується те, що він 14 жовтня 2020 року о 14 годині 35 хвилин керуючи автомобілем Mazda 3, номерний знак якого НОМЕР_1 , в районі будинку № 9 по мікрорайону 5-й Зарічний в Покровському районі міста Кривого Рогу, був неуважний не стежив за дорожньою обстановкою, на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався праворуч, в результаті допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106 реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що наближався праворуч, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 2.3(б), 16.12 Правил дорожнього руху України. Чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

       Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим за ст. 124 КУпАП та призначити стягнення в межах санкції вказаної статті.
       Зазначає, що в постанові суду відсутні конкретні дані у поясненнях кожного з водіїв, іншому доказі, аналіз та оцінка яких дали змогу суду встановити обставину про рух ОСОБА_2 по другорядній дорозі; нормативне визначення поняття другорядна дорога; обґрунтування з посиланням на ПДР України чи інший НПА, яким чином рух по другорядній дорозі надає ОСОБА_2 перевагу в русі порівняно з потерпілим, який рухався з місця стоянки; обґрунтування з посиланням на ПДР України чи інший НПА, чому суддя не може погодитись з висновком поліцейського про рух транспортних засобів на рівнозначному перехресті.
       Посилається на те, що схема прибудинкової території та акт прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 , долучені захисником до справи, є неналежними та недопустимими доказами (не містять будь-яких реквізитів).
       В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 та його представник — адвокат Губар А.Л. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
ОСОБА_2 та його адвокат Волєва О.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.
Заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд вважає правильними.
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Так, суд першої інстанції допитав у судовому засіданні ОСОБА_2 , який пояснив, що 14.10.2020 року о 14.35 годин він керував автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , виїхавши з прибудинкової території буд. 10 на м-ні 5-ий Зарічний, що у м. Кривому Розі рухався прямо по другорядній дорозі наближаючись до світлофора, в цей час водій т/з ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , виїжджав зі стоянки, що розташована на території ТК «Терра» та перед проїзною частиною не надав перевагу в русі його автомобілю, що вже рухався по другорядній дорозі. На його думку водій ОСОБА_1 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 
Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що дійсно 14.10.2020 року о 14.35 годин він керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 . Виїжджаючи з території стоянки для автомобілів, що розташована біля ТЦ «Терра» на другорядну дорогу, він переконався в безпечності свого маневру та продовжив рух, при цьому огляд йому частково закривали припарковані зліва автомобілі. В цей же час зліва виїжджав на великій швидкості автомобіль Mazda, який рухався з прибудинкової території. Відповідно, оскільки водій автомобіля Mazda повинен був його пропустити, так як це є перехрестя рівнозначних доріг, вважає, що ДТП сталося з вини водія автомобіля Mazda. 
Допитавши безпосередньо у судовому засіданні учасників ДТП, дослідивши надані докази, суд першої інстанції закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 16.2. ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Суб`єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративною деліктоздатністю).
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та. зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушенні здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Доданою схемою ОСОБА_3 повністю спростовується викладене у протоколі.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.
Склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного проступку, - об`єктивну сторону проступку; - суб`єкт адміністративного проступку; - суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.
При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.
За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.
Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.іст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України та не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Апеляційним судом встановлено, що схемою місця ДТП, що долучена до матеріалів справи, зафіксовано розташування автомобілів Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 (п.2 схеми) та ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (п. 1 схеми) на проїжджій частині безпосередньо після зіткнення та відстані до об`єктів, що перебували поблизу місця ДТП.
Відповідно до вищевказаної схеми встановлено, що задня вісь автомобіля Mazda 3 знаходиться на відстані 7,8 м від будинку № 9 на мкр. 5 Зарічний в м. Кривому Розі. Крім цього місце зіткнення (п 3 схеми) вказано на відстані 11.2 м від зазначеного будинку.
Відповідно, оцінюючи пояснення учасників ДТП, а також представлені матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що докази вини вчинення дорожньо-транспортній пригоді водієм автомобіля Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 відсутні, оскільки ДТП відбулось на другорядній дорозі, що в свою чергу свідчить про перевагу в русі автомобіля Mazda 3 номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 , що рухався по вказаній вулиці, перед автомобілем ВАЗ 2106 номерний знак  НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що здійснював маневр виїзду зі стоянки для автомобілів.
Дані обставини також підтверджуються долученими до матеріалів справи схемою прибудинкової території та актом прибудинкової території за адресою мкрн 5 Зарічний, 9.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а фактично через відсутність в його діях порушень п. 2.3”б”, п. 16.2. ПДР, не перешкоджає потерпілому звернутись за захистом своїх порушених майнових прав в цивільному порядку, в якому також підлягає доказуванню вина особи, яка спричинила шкоду в результаті ДТП.
Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні підстави для прийняття судового рішення, про яке просить потерпілий, а саме скасувати постанову суду першої інстанції та винести свою, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В 
       
       Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1  на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року — залишити без задоволення.
       Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення,  — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко