ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15076/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 березня 2021 року                                                                                         м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді          Парінова А.Б.,
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                        Ганечко О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного  управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі № 2600-0311-8/61053 від 15.05.2020 про відмову у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми усіх складових заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора № 21-883 зп від 04.05.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№ 1789-ХІІ в ред. від 26.07.2001) пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми усіх складових заробітної плати (грошового забезпечення), зазначених у довідці Офісу Генерального прокурора № 21-883 зп від 04.05.2020, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.04.2020.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив          у перерахунку призначеної пенсії. Рішення відповідача суперечить вимогам діючого законодавства, у  тому числі Законам України "Про прокуратуру", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" носить юридично невизначений характер та порушує його конституційні права на соціальний захист та пенсійне забезпечення.   Залишення вказаного рішення в силі без порушення прав та інтересів позивача неможливо.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року позов адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої, апелянт посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані, зокрема, тим, що відповідно до вимог чинного законодавства внаслідок проведення позивачу перерахунку пенсії її розмір зменшиться, оскільки згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» максимальний розмір пенсії з 01.04.2020 становить 16380,00 грн., у той час як розмір пенсії позивача до перерахунку становить 22789,68 грн. Стверджує, що Головне управління Пенсійного фонду України у спірних правовідносинах діяло правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах своєї компетенції.
За наведених обставин, апелянт вважає, що оскаржуване судове рішення є незаконним, а тому відповідно до приписів ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного  управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року та на підставі ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку дослідженим доказам у відповідності до норм матеріального та процесуального права. 
За наведених у відзиві обставин, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Також на підтвердження обґрунтованості позовних вимог та правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення позивачем було долучено до матеріалів справи лист Пенсійного фонду України від 24.06.2020 № 2800-030102-5/20388 щодо перерахунку пенсій працівникам прокуратури; відповідь Мінсоцполітики на вказаний лист Пенсійного фонду України; лист Мінсоцполітики про виконання доручення.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 03 червня 2016 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та йому призначена й виплачується пенсія за вислугу років за нормами та у порядку, передбаченими ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру"                     № 1789-XII в редакції від 26.07.2001, в розмірі 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, що відповідачем не заперечується (а.с. 21).
04 травня 2020 року позивач отримав довідку Офісу Генерального прокурора про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за № 21-883зп та 08 травня 2020 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми усіх складових заробітної плати (грошового забезпечення), зазначених у довідці Офісу Генерального прокурора № 21-883 зп від 04.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження максимального розміру (а.с. 8-10).
10 липня 2020 року відповідач листом № 2600-0311-8/93491 у відповідь на вказану заяву, на заміну листа від 15.05.2020 № 2600-0311-8/61053, повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку недоцільністю, оскільки  за висновком останнього, це призведе до зменшення її розміру. Вказане рішення обґрунтовано прийняттям Конституційним Судом України Рішень № 7-р (ІІ)2019 від 13.12.2019 та № 6-р/2020 від 26.03.2020, якими поновлено право працівників прокуратури на перерахунок пенсії та визначено порядок нарахування їм заробітної плати. Проте, відповідач послався на вимоги ч. 5 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" та зазначив, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною п`ятою статті 86 Закону України. Крім того, відповідачем вказано, що згідно Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" максимальний розмір пенсії з 01.04.2020 становить 16380,00 грн. Таким чином, при проведенні перерахунку розмір пенсії зменшується з 22789,68 грн. до 16380,00 грн.
На підставі викладеного, відповідач повідомив позивачу, що йому відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» у зв`язку з недоцільністю, а саме зі зменшенням розміру пенсії (а.с. 62-63).
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з недоцільністю та про зменшення розміру пенсії у разі проведення її перерахунку суперечать вимогам первинної редакції ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", а ч. 5 ст. 86 наведеного Закону стосується саме призначення пенсії. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що відповідно до п. 3 Розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII обмеження щодо виплати пенсії не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у органах військової прокуратури.
За наведених обставин та враховуючи, що  після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р (ІІ)2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача, викладене у листі від 10.07.2020 № 2600-0311-8/93491, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, відповідно, позовні вимоги визнані судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Як встановлено судом, під час проходження військової служби у Головній військовій прокуратурі Генеральної прокуратури України позивачу, як військовослужбовцю, що проходив службу в особливий період, призначено пенсію за вислугу років за нормами, передбаченими ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції від 26.01.2001, в розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, що відповідачем не заперечується.
Отже, як вірно було зазначено судом першої інстанції, умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року), передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
14.10.2014 року ухвалено новий     Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).
Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ   (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.     Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та з 01.10.2011 частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Водночас, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ   (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;
частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Тобто, починаючи з 1 січня 2015 року законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України. 
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що з 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, крім п. 8 частини першої ст. 15, частини четвертої ст 16, абз. 1 частини другої ст. 46-2, ст. 47, частини першої ст. 49, частини п`ятої ст. 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст. 50-1, частини третьої ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів.
Відтак, з 15 липня 2015 року спірні правовідносини було врегульовано частиною двадцятою статті 86 Закону України №1697-VII якою передбачалось, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Проте, як правильно було встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, впродовж 2015-2019 років Кабінет Міністрів України не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури. 
Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд.
Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.
Отже, починаючи з 1 січня 2015 року жоден нормативно-правовий акт не визначав умов та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі   Закону України «Про прокуратуру».
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої ст. 86 Закону №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Таким чином, Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом №1697-VІІ.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30.04.2020 року у справі № 334/3092/16-а (2-а/334/17/17).
При цьому, як зазначає позивач у листі від 10.07.2020 № 2600-0311-8/93491 враховуючи рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019, яким визначено порядок перерахунку призначених прокурорам пенсій за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, органи Пенсійного фонду України перераховують пенсії за вислугу років з 01.04.2020 прокурорам Офісу Генерального прокурора на підставі виданих органами прокуратури довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 26.03.2020, в яких зазначено збільшений розмір посадового окладу.
Відповідне роз`яснення було надано Міністерством соціальної політики України за результатом розгляду листа Пенсійного фонду України від 24.06.2020 № 2800-030102-5/20388 щодо перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Також, колегія суддів зауважує, що у листі про виконання доручення Мінсополітики вказало, що перерахунок призначеної пенсії працівнику прокуратури проводиться на підставі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), виданої відповідним органом прокуратури та за зверненням особи до органів Пенсійного фонду України відповідно до чинного законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що 04 травня 2020 року Офісом Генерального прокурора позивачу було видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. 08 травня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми усіх складових заробітної плати (грошового забезпечення), зазначених у довідці Офісу Генерального прокурора № 21-883 зп від 04.05.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження максимального розміру.
Отже, наведені обставини справи та норми чинного законодавства свідчать про те, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ч. 5 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697, оскільки, як вірно було зазначено судом першої інстанції, приписами наведеної норми врегульовано порядок призначення пенсії за віком та її розміри пенсії для осіб, які не мають вислуги років, що не становить предмет спору у даній справі.
Крім того, колегія суддів визнає безпідставними посилання апелянта про те, що у разі здійснення такого перерахунку розмір пенсії позивача буде меншим, оскільки згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» максимальний розмір пенсії з 01.04.2020 становить 16380,00 грн., з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 Розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII обмеження щодо виплати пенсії не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у органах військової прокуратури.
Проходження позивачем  військової служби в особливий період та перебування його на час призначення пенсії на посадах в органах військової прокуратури стало підставою та обумовило виплату пенсії без застосування обмежень, передбачених вказаним Законом. Особливий період триває. Відповідач проти вказаних обставин не заперечує.
Також, як вірно було зауважено судом першої інстанції, аналогічним чином питання захисту права військовослужбовців на пенсійне забезпечення кореспондуються з Рішенням  Конституційного Суду  України      №7-рп/2016 від 20.12.2016 про визнання неконституційними положення ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження максимального розміру пенсії. 
Положення та зміст ст. 43 вказаного Закону повністю дублює зміст та є ідентичним з відповідним положенням абз.6 ч. 15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (№ 1697 від 14.10.2014).
Крім того, колегією суддів встановлено, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року у справі № 761/38685/16-а було, зокрема, зобов`язати Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 26.07.2001 року) та її виплату з 03.06.2016 року, виходячи із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 місяця роботи, а в подальшому довічно здійснювати належні ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугу років.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.
Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що виплата пенсії позивачу здійснюється з урахуванням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року у справі № 761/38685/16-а у розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, у суду немає підстав для перегляду обставин, які вже були предметом судового розгляду у справі № 761/38685/16-а.
З огляду на вказане, дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті пенсії на підставі заяви про перерахунок пенсії та довідки Офісу Генерального прокурора від 18 червня 2020 року №21-1271-зп є протиправними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій справі №560/2120/20 від 14.09.2020, висновки в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас, апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано суду жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність дій суб`єкта владних повноважень та прийнятого ним рішення у межах спірних правовідносинах.
При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якого останнім в даному випадку виконано не було.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача, не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та таким, що прийняте відповідачем необґрунтовано. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного  управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          О.М. Ганечко