УХВАЛА

27 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  925/308/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова     Є.     В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,
секретар судового засідання - Астапова Ю. В., 
розглядаючи касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2019 (суддя Скиба     Г.     М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від     07.10.2020 (колегія суддів: Ходаківська І. П., Владимиренко С. В., Демидова     А.     М.) у справі
за позовом заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави до Лубенської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, Товарної біржі агропромислового комплексу центральних областей України та ОСОБА_1 про визнання результатів аукціону недійсними, скасування протоколу аукціону, визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення нерухомого майна,
за участю представників:
позивача (прокурора) - Баклан Н. Ю.,
відповідача 1 - не з`явилися,
відповідача 2 - не з`явилися,
відповідача - 3 - не з`явилися,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          У березні 2018 року заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду з позовом до Лубенської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (далі - Лубенська сільрада), Товарної біржі агропромислового комплексу центральних областей України (далі - товарна біржа) та ОСОБА_1 про:
-          визнання недійсними результатів аукціону з продажу приміщення ліквідованої загальноосвітньої школи загальною площею 322,8 кв. м, розташованої за адресою: Черкаська область, Кам`янський район, село    Куликівка, вулиця     Гагаріна,     1;
-          скасування протоколу аукціону від 17.03.2015; 
-          визнання недійсним договору купівлі-продажу цього приміщення, укладеного 09.07.2015 між Лубенською сільрадою та ОСОБА_1 ; 
-          зобов`язання ОСОБА_1 повернути Лубенській сільраді це приміщення.
2.          На обґрунтування позовних вимог прокурор послався на те, що під час реалізації цього приміщення не дотримано вимог чинного законодавства, що призвело до порушення інтересів держави у сфері розпорядження об`єктами комунальної власності, порушено вимоги Законів України від 04.03.1992 №     2163     -     ХІІ «Про     приватизацію державного майна» (далі - Закон України «Про  приватизацію державного майна») та від 06.03.1992 № 2171-ХІІ «Про        приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (далі - Закон України «Про     приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», а також чинного на момент проведення аукціону Порядку продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 02.04.2012 № 439, Положення про порядок відчуження майна комунальної власності Лубенської сільради, затвердженого рішенням Лубенської сільради від 27.05.2011 № 6-8/VI. 
3.          При відчуженні об`єкта комунальної власності належним чином не проведено оцінки майна, а продаж майна відбувся за заниженою вартістю, яка не відповідає дійсним обставинам та є меншою від реальної майже в 10 разів, що призвело до бюджетних втрат. Невизначеним є режим земельної ділянки під спірним приміщенням, її вартість і умови користування. Порушено порядок проведення аукціону, визначення переможця і строків укладання договору за результатами його проведення. У договорі сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов, не зазначили площі та кадастрового номера земельної ділянки, на якій цей об`єкт розміщено.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
4.           27.05.2011 Лубенська сільрада прийняла рішення № 6-9/VI «Про        затвердження переліку об`єктів спільної власності територіальної громади Лубенської сільської ради, що підлягає приватизації». До нього увійшла будівля ліквідованої Куликівської школи. 
5.          Цього ж дня Лубенська сільрада прийняла рішення №6-9/VI «Про        затвердження положення про аукціонну комісію з приватизації майна, що належить до спільної власності територіальної громади Лубенської сільської ради». 
6.           15.07.2014 Лубенська сільрада прийняла рішення № 30-7/VI «Про приміщення Куликівської ЗОШ», яким вирішила приміщення ліквідованої Куликівської загальноосвітньої школи вилучити з переліку об`єктів сільської комунальної власності та включити в перелік об`єктів, що підлягають реалізації; провести реалізацію приміщення з урахуванням незалежної грошової оцінки.
7.          Організатором аукціону (розпорядником) була Лубенська сільрада, яка підписала договір з товарною біржою на організацію та проведення торгів з продажу майна від 12.01.2015, також Лубенською сільрадою замовлено оцінку приміщення ліквідованої школи для продажу його на аукціоні.
8.           17.03.2015 товарна біржа провела аукціон з продажу об`єкта комунальної власності - приміщення ліквідованої Куликівської загальноосвітньої школи загальною площею 322,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стартова ціна лота становила 7     855 грн; крок аукціону - 785,50 грн (10 % від стартової ціни).
9.           25.02.2015, тобто не менше ніж за 20 днів до проведення торгів у газеті «Новини     біржі» для необмеженого кола зацікавлених осіб розміщено оголошення про проведення торгів.
10.          Згідно з протоколом аукціону № 1 з продажу об`єкта комунальної власності від 17.03.2015 переможцем аукціону стала ОСОБА_1 , яка запропонувала     7     855 грн. За результатами аукціону 09.07.2015 року Лубенська сільрада (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали договір купівлі-продажу приміщення школи і цього ж дня провели реєстрацію права власності на будівлю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
11.          Суди розглядали справу неодноразово. Останнім рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.10.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю, установлено дотримання відповідачами процедури відчуження спірного об`єкта нерухомого майна.
12.          Північний апеляційний господарський суд 09.12.2019 ухвалив постанову, якою скасував рішення суду першої інстанції і закрив провадження у справі. 
13.          Велика Палата Верховного Суду 12.05.2020 ухвалила постанову, якою скасувала постанову Північного апеляційного господарського суду від     09.12.2019 у цій справі, а справу направила для продовження розгляду до цього ж суду. Виходивши з того, що прокурор звернувся з цим позовом у межах правовідносин щодо відчуження комунального майна, стверджуючи про незаконність такого відчуження, проведеного поза межами та всупереч нормативно передбаченої процедури приватизації, указала, що спір про те, чи слід було Лубенській сільраді відчужувати спірне майно виключно в межах приватизаційної процедури в розумінні Законів України «Про приватизацію державного майна» та «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», чи у цьому випадку була прийнятна також інша процедура відчуження, є спором щодо приватизації комунального майна.
14.          Північний апеляційний господарський суд 07.10.2020 ухвалив постанову, якою залишив без змін рішення Господарського суду Черкаської області від    16.10.2019. Посилаючись на те, що цей спір стосується відчуження нерухомого майна, яке перебувало у комунальній власності, оскільки Лубенською сільрадою його виключено зі списку об`єктів спільної комунальної власності та включено до переліку реалізації, спростував посилання прокурора про те, що продаж майна відбувся за заниженою вартістю, який на підтвердження більшої ринкової вартості послався на висновок експерта № 6/6 від 22.03.2018, зроблений в межах досудового розслідування кримінального провадження №        42017251230000046. Указав, що не може встановлювати обставини справи на підставі копії висновку експертизи, проведеної у кримінальному провадженні та засвідченої неуповноваженою особою.
15.          З посиланням на наявність у матеріалах справи підтверджуючих доказів, спростував посилання прокурора на незатвердження оцінки майна. Стосовно відсутності у договорі купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09.07.2015 умови щодо площі та кадастрового номеру земельної ділянки, на якій вона розміщена, як підстави для визнання його недійсним, указав, що ці обставини не порушують прав і законних інтересів сторін договору та не можуть бути правовою підставою для визнання його недійсним, посилаючись при цьому на наявні з цього приводу висновки Верховного Суду у інших справах.
Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги
16.          Заступник керівника Київської міської прокуратури у касаційній скарзі просить скасувати судові рішення місцевого й апеляційного господарських судів та повністю задовольнити позовні вимоги. 
17.          Скарга з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства та без врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.05.2018 у справі №  903/1160/14.
18.          Скаржник заперечує проти висновків судів попередніх інстанцій з підстав недотримання строку проведення аукціону, відсутність в оголошенні про його проведення інформації щодо технічних характеристик, року забудови, введення в експлуатацію приміщення, щодо земельної ділянки, на якій розташований об`єкт, умови користування нею, початкову вартість продажу майна без урахування податку на додану вартість тощо. Послався на те, що органом місцевого самоврядування не оголошувався конкурс з метою обрання суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості об`єкта. Не погодився з висновками судів попередніх інстанцій, якими спростовано незгоду прокурора з останньою проведеною у межах кримінального провадження оціночно-будівельною експертизою, а також вважає порушенням вимог чинного законодавства відсутність у договорі купівлі-продажу нежитлової будівлі від 09.07.2015 площі та кадастрового номера земельної ділянки, на якій вона розміщена. 

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
19.          У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін. Вважає безпідставними доводи прокурора про неврахуванням судами при вирішенні цього спору висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.05.2018 у справі №     903/1160/14, на яку він послався у касаційній скарзі, оскільки правовідносини у тій справі та справі, що розглядається, не є подібними. Зазначає, що на відміну від обставин цієї справи, у справі №     903/1160/14 вирішувався спір про визнання недійсними результату аукціону з продажу майна банкрута у зв`язку з порушенням порядку, передбаченого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тоді як у цій справі предметом спору є визнання недійсним аукціону, проведеного у зв`язку з порушенням Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), указавши на дотримання вимог закону щодо підготовки проведення аукціону. 
Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду
20.          Як зазначалося вище, підставою касаційного оскарження прокурор визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постанові від     10.05.2018 у справі №     903/1160/14.
21.          Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
22.          Відповідно до положень цієї норми касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
23.          Визначення подібності правовідносин міститься у правових висновках, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
24.          Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права й обов`язки учасників спору) та об`єкт (предмет).
25.          Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження №  14-737цс19).
26.          Верховний Суд, проаналізувавши судове рішення, висновки в якому, на думку скаржника, не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, встановив таке.
27.          Так, у справі №     903/1160/14 вирішувався спір про визнання недійсним результату аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу цього майна у зв`язку з порушенням порядку, передбаченого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Верховний суд, ухвалюючи 10.05.2018 постанову, указав на те, що суди попередніх інстанцій, крім обставин дотримання законодавства при проведенні аукціону, не дослідили договір купівлі-продажу майна, який укладений з переможцем оспорюваного аукціону, а також не встановили чи відповідає оспорюваний договір купівлі-продажу вимогам статті 50 Закону України «Про   відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Указали, що позиція суду апеляційної інстанції про те, що недійсність договору купівлі-продажу, за яким реалізовані нежитлові приміщення, не може вплинути на визнання недійсним аукціону з реалізації майна банкрута є такою, що суперечить приписам частини третьої цієї ж статті, яка безпосередньо пов`язує недійсність результатів аукціону з недійсністю укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
28.          Крім того, за результатами касаційного перегляду справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції й у цій постанові Верховного Суду, на яку послався скаржник у касаційній скарзі, відсутній висновок щодо застосування норми права, яку застосував суд в оскаржуваних рішеннях. Натомість у справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій встановили інші обставини справи, підстави і матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. 
29.          Так, предметом розгляду у цій справі є визнання недійсними результатів аукціону з продажу приміщення ліквідованої загальноосвітньої школи, скасування протоколу аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення школи, укладеного між Лубенською сільрадою та ОСОБА_1 ; зобов`язання ОСОБА_1 повернути Лубенській сільраді спірне приміщення. Цей спір виник у зв`язку з відчуженням нерухомого майна, яке перебувало у комунальній власності. Як на підставу позову позивач послався саме на неможливість продажу приміщення ліквідованої загальноосвітньої школи шляхом його відчуження у порядку, визначеному Положенням про порядок відчуження майна комунальної власності Лубенської сільської ради, затвердженим рішенням Лубенської сільської ради від 27.05.2011 №  6-8/VI (відповідно Порядком відчуження об`єктів державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 № 803).
30.          Отже, правовідносини у справі №  903/1160/14, на яку посилається прокурор, та у справі, що переглядається, не є подібними.
31.          Зважаючи на те, що наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, аналіз висновків, зроблених у постанові суду апеляційної інстанції, що оскаржується, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне закрити касаційне провадження з підстави, передбаченої пунктом      5      частини першої статті 296 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
32.          Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Судові витрати
33.          Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку закриття касаційного провадження сплачена скаржником сума судового збору за подання касаційної скарги поверненню не підлягає.
Керуючись статтями 234,     235,     296 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від  16.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від  07.10.2020 у справі № 925/308/18 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Є. В. Краснов

Суддя                                                                                          Г.М. Мачульський 

Суддя                                                                                          В. Ю. Уркевич