ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/3273/20
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді        Березкіної О.В. (доповідач),
суддів  Антоніка С.Г., Іванова О.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів  від 22.02.2021 р.)
Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   
Представники сторін:
від позивача: Єременко І.Л., довіреність №01/02  від 01.02.2021 р.,  адвокат;
представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні   апеляційну скаргу   Публічного акціонерного товариства "Актабанк", м.Дніпро в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк", м. Київ 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року (суддя Ярошенко В.І.) у справі №904/3273/20
за позовом ТОВ "Аграрна індустріальна компанія", м. Київ 
до ПАТ "Актабанк", м. Дніпро в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію ПАТ "Актабанк", м. Київ 
про визнання зобов`язань припиненими; зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія" звернувся до Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" із позовом про   визнання зобов`язання за кредитним договором № 01-1111/Т від 11.10.2012 та кредитним договором № 01-1153/Т від 03.12.2012, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія"  та Публічним акціонерним товариством "Актабанк" припиненим у зв`язку з виконанням; про  зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виключити з бухгалтерського обліку Публічного акціонерного товариства "Актабанк" за рахунками обліку кредитів (згідно з планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія" за кредитним договором № 01-1111/Т від 11.10.2012 (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором № 01-1153/Т від 03.12.2012 та  зобов`язання Публічного акціонернго товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припинити виконання дій щодо застосування наслідків нікчемності правочинів за кредитним договором № 01-1111/Т від 11.10.2012 (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором № 01-1153/Т від 03.12.2012.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року у справі № 904/3273/20  позовні вимоги задоволено. 
Суд визнав зобов`язання за кредитними договорами № 01-1111/Т від 11.10.2012 та  № 01-1153/Т від 03.12.2012, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія"  та Публічним акціонерним товариством "Актабанк", припиненими у зв`язку з виконанням.
Суд зобов`язав Публічне акціонерне товариство "Актабанк"  в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  виключити з бухгалтерського обліку Публічного акціонерного товариства "Актабанк" за рахунками обліку кредитів (згідно з планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія"  за кредитним договором № 01-1111/Т від 11.10.2012 (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором № 01-1153/Т від 03.12.2012.
Суд зобов`язав Публічне акціонерне товариство "Актабанк в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  припинити виконання дій щодо застосування наслідків нікчемності правочинів за кредитним договором № 01-1111/Т від 11.10.2012 (зі змінами та доповненнями) та кредитним договором № 01-1153/Т від 03.12.2012.
Суд стягнув  з Публічного акціонерного товариства "Актабанк"  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі  6  306 грн.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач – Публічне акціонерне товариство "Актабанк" Дніпро в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити  у задоволенні позовних вимог ТОВ “Аграрна Індустріальна Компанія”.
В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на порушення   норм матеріального та процесуального права.
Зокрема,   апелянт  вважає, що банком були порушені приписи Постанови правління НБУ № 468/БТ від 07.08.2014 року при погашенні кредитної заборгованості    позивача шляхом списання коштів з депозитних  рахунків фізичних  осіб, що свідчить про  нікчемність даних правочинів.
Апелянт посилається на те, що  правочин є нікчемним на підставі закону  саме в момент його укладення, а не з моменту складання  наказу  уповноваженої  особи Фонду гарантування, а тому з урахуванням всіх зазначенихї обставин, рішення  суду прийнто з неправильним застосуванням  чинного  законодавства.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення  суду та відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Центрального   апеляційного господарського суду від 04.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року у справі № 904/3273/20, розгляд справи призначено до розгляду на 22.02.2021 на 09 годин 30 хвилин в  приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: проспект Дмитра Яворницького, будинок № 65, м. Дніпро, 49000 (зала судового засідання №207).
В судовому засіданні  представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу), представник відповідача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ( на електронну адресу),  заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не надав, що надає суду право  розглянути справу на підставі наданих  доказів.
22.02.2021 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія" (позичальник) був укладений кредитний договір № 01-1111/Т від 11.10.2012 (кредитний договір № 01-1111/Т; т. 1, а.с. 37-40).
Згідно з пунктом 1.1 кредитного договору № 01-1111/Т банк на умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 800    000 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.
Пунктом 1.3 кредитного договору № 01-1111/Т встановлено, що кінцевий строк повернення повної суми кредиту – 10.10.2013.
Сторонами до умов кредитного договору № 01-1111/Т неодноразово вносились зміни шляхом укладення додаткових угод № 1 від 16.11.2012, № 2 від 17.12.2012, № 3 від 29.03.2013, № 4 від 26.07.2013, № 5 від 21.08.2013, № 6 від 13.09.2013, № 7 від 10.10.2013, № 8 від 16.10.2013, № 9 від 28.10.2013, № 10 від 18.12.2013, № 12 від 07.02.2014, № 13 від 12.02.2014, № 14 від 13.03.2014, № 15 від 16.04.2014, № 16 від 23.06.2014, № 17 від 23.06.2014, № 18 від 15.07.2014, № 19 від 06.08.2014 (а. с. 41-61).
Зокрема, додатковою угодою № 8 від 16.10.2013 до кредитного договору № 01-1111/Т було збільшено розмір ліміту кредитування до 2  055  000 дол. США і зменшено розмір процентної ставки за кредитом до 11,5% річних, а додатковою угодою  № 16 від 23.06.2014 – зменшено розмір кредитного ліміту до 690  000 дол. США та збільшено розмір процентної ставки за кредитом до 14,5% річних.  
Додатковими угодами № 7 від 10.10.2013, № 8 від 16.10.2013, № 16 від 23.06.2014 до кредитного договору № 01-1111/Т змінювався кінцевий строк повернення кредиту з 10.10.2013 на 15.10.2013, з 15.10.2013 на 10.10.2014, з 10.10.2014 на 10.05.2015. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором № 01-11111/Т були укладені наступні договори поруки: № 01-1111/Т/11 від 06.08.2014 між ПАТ "Актабанк" (кредитор), ОСОБА_1 (поручитель) та ТОВ "Аграрна індустріальна компанія" (боржник), № 01-1111/Т/12 від 06.08.2014 між ПАТ "Актабанк" (кредитор), ОСОБА_2 (поручитель) та ТОВ "Аграрна індустріальна компанія" (боржник) (т. 1, арк. с.62-64).
Відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов`язувались перед кредитором відповідати за належне виконання боржником зобов`язань, що випливають з кредитного договору.
Згідно з додатковою угодою № 19 від 06.08.2014 до кредитного договору № 01-1111/Т (т. 1, а.с 61) на 06.08.2014 встановлено строк погашення частини кредиту в розмірі                          456    225, 53 доларів США.
У зв`язку з невиконанням боржником (позивачем) свого зобов`язання по погашенню частини кредиту в узгоджений термін, ПАТ "Актабанк" 07.08.2014 перенесло заборгованість за кредитним договором № 01-1111/Т/12 на рахунок простроченої заборгованості.
Таким чином, на виконання умов договору поруки № 01-1111/Т/11 від 06.08.2014 ПАТ "Актабанк" було здійснено списання грошових коштів в сумі 131 381, 75 доларів США з рахунку поручителя ОСОБА_1 з призначенням платежу "погашення кредиту за дог. № 01-1111/Т від 11.10.2012, ТОВ "АІКО"".
На виконання умов договору поруки № 01-1111/Т/12 від 06.08.2014 та договору застави на грошові депозити № 01-1111/Т/13 від 06.08.2014 ПАТ "Актабанк" 07.08.2014 було здійснено перерахування грошових коштів (в сумах 36 119, 78 доларів США, 38 604, 22 доларів США, 36 119,78 доларів США) на загальну суму 110 843,78 доларів США з рахунку ОСОБА_2 із призначенням платежу "погашення кредиту за рахунок депозиту".
Всього за період з 08.11.2012 по 19.08.2014 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія" за кредитним договором № 01-11111/Т було виконано в повному обсязі в загальній сумі 2    200    969, 89 доларів США (з яких 2    055    000 доларів США – тіло кредиту та 14    969, 89 доларів США – проценти за кредитом), що підтверджується виписками по особовим рахункам позивача (т. 1, а.с. 68-138) та розрахунком Публічного акціонерного товариства "Актабанк" суми боргу за кредитним договором № 01-11111/Т (т. 1, а.с. 144-145).   
03.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія" (позичальник) був укладений кредитний договір № 01-1153/Т від 03.12.2012 (кредитний  договір   №01-1153/Т; т. 1, а. с. 37-40). 
Згідно з пунктом 1.1 кредитного договору № 01-1153/Т банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит в сумі 490  000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 21,3% річних та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.
Пунктом 1.3 кредитного договору № 01-1153/Т встановлено, що кінцевий строк повернення повної суми кредиту – 17.12.2013.
До кредитного договору № 01-1153/Т сторонами укладались додаткові угоди № 1 від 18.12.2013, № 2 від 18.06.2014, № 3 від 29.07.2014 (т. 1, а. с. 22-24).
Додатковою угодою № 1 від 18.12.2013 до кредитного договору № 01-1153/Т зменшено процентну ставку за кредитом до 18, 7% річних та змінено кінцевий строк повернення кредиту з 17.12.2013 на 17.06.2014. 
Додатковою угодою № 2 від 18.06.2014 до кредитного договору № 01-1153/Т збільшено процентну ставку за кредитом до 21, 9% річних та змінено кінцевий строк повернення кредиту з 17.06.2014 на 17.12.2014. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором № 01-1153/Т між ПАТ "Актабанк", як заставодержателем, та ОСОБА_3 , як заставодавцем,  укладено договір застави майнових прав № 01-1153/Т/3 від 18.06.2014 (т. 1, арк. с. 25-26), згідно з умовами пункту 1.2 якого заставодавець передав заставодержателю право вимоги на отримання грошових коштів по договору банківського вкладу "Банківська класика+" № В10-13508/Т/612623 від 18.06.2014, укладеному між заставодавцем і заставодержателем.
Пунктом 7.7 договору застави майнових прав № 01-1153/Т/3 від 18.06.2014 передбачено, що банк має право звернути стягнення на предмет забезпечення виконання зобов`язань за кредитом у разі неповернення позичальником кредиту, несплати процентів, неустойки та інших платежів у розмірах, в порядку та у строки визначені цим договором.  
Згідно з додатковою угодою № 3 від 29.07.2014 до кредитного договору № 01-1153/Т (т. 1, а. с. 24) кінцевим строком повернення повної суми встановлено 29.07.2014. 
Оскільки позивальник (позивач) не повернув ПАТ "Актабанк" повну суму кредиту у   вищезазначений строк, 30.07.2014 відбулось повне погашення зобов`язань ТОВ "Аграрна індустріальна компанія" за рахунок звернення стягнення на майнові права за договором застави майнових прав № 01-1153/Т/3. 
Так, 30.07.2014 ПАТ "Актабанк" було здійснено списання грошових коштів у сумі 490 000 грн з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_3 із призначенням платежу "погашення кредиту за дог. 01-1153/Т від 03.12.2012, ТОВ "АІКО"", та списання грошових коштів у сумі 8 526 грн з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_3 із призначенням платежу "погашення процентів за кред. дог. № 01-1153/Т від 03.12.2012, ТОВ "АІКО", 01.07.2014-31.07.2014", що підтверджується виписками по особовим рахункам (т. 1, а. с. 30, 21). 
Про здійснення звернення стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав № 01-1153/Т/3 від 18.06.2014 ПАТ  "Актабанк" повідомило ОСОБА_3 листом № В10/3123 від 30.07.2014 (т. 1, а. с. 27).
Звертаючись до відповідача – Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк із  вимогами,  позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія"  посилався на  погашення у повному обсязі заборгованості за кредитними договорами № 01-1111/Т від 11.10.2012 (зі змінами та доповненнями) та № 01-1153/Т від 03.12.2012 шляхом звернення стягнення на майнові права за договором застави майнових прав № 01-1153/Т/З від 18.06.2014 та списання грошових коштів з рахунків поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що призвело до припинення зобов`язань  відповідача перед позивачем у порядку, передбаченому ст. 559 Цивільного кодексу України.
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази виконання у повному обсязі зобов`язань з погашення кредитів та сплати процентів річних за користування цими кредитами за кредитними договорами № 01-11111/Т та № 01-1153/Т, а тому  дії  відповідача із поновлення у бухгалтерському обліку ПАТ "Актабанк" прав вимоги за вже припиненими зобов`язаннями свідчать про невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання в порядку, визначеному законом.
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином. (ст. 599 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У матеріалах справи містяться належні та допустимі докази виконання у повному обсязі зобов`язань з погашення кредитів та сплати процентів річних за користування цими кредитами за кредитними договорами № 01-11111/Т та № 01-1153/Т, що не було спростовано відповідачем, а тому господарський суд  першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про  задоволення позовних вимог.
При цьому, доводи апелянта про нікчемність   правочинів щодо  погашення кредитної заборгованості    позивача шляхом списання коштів з депозитних  рахунків фізичних  осіб, оскільки  при цьому банком були порушені приписи Постанови правління НБУ № 468/БТ від 07.08.2014 року є  неспроможними з огляду на наступне.
Так, Постановою правління Національного Банку України № 468/БТ від 07.08.2014 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Актабанк" до категорії проблемних", ПАТ "Актабанк" віднесено до категорії проблемних та введено певні обмеження у діяльності банку.
Разом з цим,  відповідач на надав доказів, які б підтверджували  дату одержання  позивачем даної постанови,  що спростовує доводи    відповідача  про обізнаність   позивача про встановлені цією постановою обмеження.
На підставі постанови Правління Національного банку України № 576 від 16.09.2014 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Актабанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 прийнято рішення № 90 про запровадження в банку з 17.09.2014 тимчасової адміністрації.
Згідно з постановою Правління Національного банку України № 19 від 15.01.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Актабанк" та делегування повноважень ліквідатора банку"   № 6 від 16.01.2015. Термін дії ліквідації банку до 15.01.2018.
Відповідно до  ч. 3 ст. 38 Закону України «  Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до  Закону України  "Про банки і банківську діяльність";
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
З матеріалів справи видно, що ПАТ «Актабанк» був віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ від 16 вересня 2014 року, тоді як   договора поруки № 01-1111/Т/11 та № 01-1111/Т/12  укладені 06.08.2014 року, застави на грошовий депозит та застави майнових прав  були укладені  18.06.2014 року,  тобто, ще до  віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а погашення  заборгованості за кредитними договорами шляхом списання  коштів з депозитних  рахунків фізичних  осіб  поручителів, відбулось 30.07.2014 року та  07 серпня 2014 року, тобто до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, та до  прийняття постанови № 468/БТ від 07.08.2014.
Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин, для визнання його нікчемним, має бути вчинений неплатоспроможним банком.
При цьому, постанова Правління Національного банку України № 468/БТ від 07 серпня 2014 року стосується встановлення вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені статтею 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" для Національного банку України.
Доводи апелянта про те, що   правочин є нікчемни з моменту укладання, а не з моменту  видання наказу про застосування наслідків нікчемності правочинів, є безпідставними з огляду на таке.
Наказом Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Актабанк" № 47-1 від 26.07.2017 було запроваджено ряд заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів за кредитним договором № 01-1111/Т, укладеним 11.10.2012 між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія". Вказані документи (наказ № 25 від 30.06.2017, протоколом засідання комісії № 16-1 від 26.07.2017, № 47-1 від 26.07.2017), за твердженням відповідача, є внутрішньо організаційними розпорядчими документами, які не підлягають розголошенню за межами банківської установи.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2018 у справі                       № 826/10319/17 частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна компанія" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" та визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича щодо визнання нікчемними правочинів, а саме: договору поруки від 06.08.2014 №01-1111/Т/11; договору поруки від 06.08.2014 №01-1111/Т/12; договору застави майнових прав від 18.06.2014 №01-1153/Т/3. 
Вказане рішення набрало законної сили, не скасоване та є чинним на момент вирішення спору господарським судом.
Під час розгляду справи № 826/10319/17 Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, зокрема, такі обставини.
Із 17.09.2014 по 15.01.2015 здійснювалась тимчасова адміністрація в ПАТ "Актабанк" згідно з постановою Правління Національного банку України від 16.09.2014 № 576 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Актабанк" до категорії неплатоспроможних" і рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 16.09.2014 № 90 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Актабанк". 
Із 16.01.2015 розпочата процедура ліквідації ПАТ "Актабанк" згідно з постановою Правління Національного банку України від 15.01.2015 № 19 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" і рішення виконавчої дирекції Фонду від 16.01.2015 № 6 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Актабанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 31.05.2017 № 2217 змінено Уповноважену особу Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Актабанк", на Куліша Віктора Миколайовича.
Наказом Уповноваженої особи Фонду від 26.07.2017 № 47-1 "Щодо заходів, пов`язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів", копія якого наявна у справі, відповідачем вжито ряд заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів за кредитним договором від 11.10.2012 № 01-1111/Т, укладеним між позивачем і Банком. 
Згідно з наказом, у зв`язку з виявленням комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 25 від 30.06.2017, та затвердженням протоколом № 16-1 від 26.07.2017 правочинів (договорів), що мають ознаки нікчемності, згідно з п.п. 1, 2, 7 ч. 3    ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при кредитуванні та погашенні заборгованості ТОВ "Аграрна індустріальна компанія" за кредитним договором № 01-1111/Т від 11.10.2012, вирішено, серед іншого, поновити у бухгалтерському обліку Банку 07.08.2014 кредитну заборгованість ТОВ "Аграрна індустріальна компанія" за даним кредитним договором у сумі на дату припинення визнання зазначених фінансових активів 242 225, 53 доларів США.
Із фактичних обставин цієї справи судом встановлено, що перевірка проведена на підставі наказу відповідача від 30.06.2017 № 25, копія якого наявна у справі, а також посилання на який зроблено в наказі відповідача від 26.07.2017 №47-1. 
Проте, доказів складення відповідного акта за результатами перевірки договорів поруки від 06.08.2014 № 01-1111/Т/11 та № 01-1111/Т/12 і договору застави від 18.06.2014 № 01-1153/Т/3  суду надано відповідачем не було. 
У зв`язку з відсутністю таких доказів і з огляду на зміст преамбули наказу відповідача від 26.07.2017 №47-1, в якій зазначено про затвердження правочинів, що мають ознаки нікчемності, саме протоколом №16-1 від 26.07.2017, судом зроблено висновок про те, що відповідний акт не складався.
Тому суд визнав обґрунтованими доводи позивача про неналежне оформлення результатів перевірки вказаних договорів, які відповідають наявним у справі доказам і наведеним законодавчим положенням та відповідачем спростовані не були.
Оцінивши доводи щодо нікчемності договорів поруки від 06.08.2014 № 01-1111/Т/11 та            № 01-1111/Т/12 і договору застави від 18.06.2014 № 01-1153/Т/3 згідно з п.п. 1, 2, 7 ч. 3    ст. 38 Закону №4452, судом вказано про ненадання відповідачем доказів, які б обґрунтовано і переконливо доводили наявність обставин, передбачених п.п. 1, 2, 7 ч. 3    ст. 38 Закону № 4452, для визнання вказаних договорів нікчемними.
Судом зазначено, що фактів визнання договорів поруки від 06.08.2014 № 01-1111/Т/11 та   № 01-1111/Т/12 і договору застави від 18.06.2014 № 01-1153/Т/3 недійсними в судовому порядку або прийняття судом рішення відповідного рішення про застосовувати до позивача будь-яких наслідків недійсності нікчемного правочину сторонами не зазначалось й доказів таких не надано, а судом таких фактів не встановлено.
Також судом зазначено, що вказані договори укладені до запровадження тимчасової адміністрації банку (17.09.2014), що не суперечить ч. 3 ст. 36 Закону № 4452, якою встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо безпідставності визнання відповідачем вказаних договорів нікчемними та не доведення відповідачем, який заперечує проти позову, правомірності своїх дій.
Разом з цим, розглядаючи вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про нікчемність договорів поруки від 06.08.2014 №01-1111/Т/11 та №01-1111/Т/12 і договору        застави майнових прав на грошові кошти від 18.06.2014 №01-1153/Т/3, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення цих вимог у зв`язку з не встановленням ним фактів прийняття відповідачем індивідуальних актів (рішень) про визнання нікчемними вказаних договорів.
Так, наказ відповідача від 26.07.2017 №47-1 не містить припису про визнання нікчемними вказаних договорів, а протокол засідання Комісії від 26.07.2017 №47-1 та письмові повідомлення Уповноваженої особи про нікчемність правочинів від 26.07.2017 №1144 і від 26.07.2017 №1211 не являються індивідуальними актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень у розумінні п. 19 ч. 1 ст.    4, ст.    19 КАС України. Отже, судом констатовано фактичну відсутність рішень суб`єкта владних повноважень, які позивач вважає предметом оскарження.
Водночас, незаконність призначення і проведення відповідачем оспорюваної перевірки правочинів (договорів), недоведеність належними і допустимими доказами нікчемності вищевказаних договорів, а також з огляду на те, що такі дії відповідача є юридично значущими, які стали підставою для вжиття відповідачем ряду заходів, що вплинули на права і обов`язки позивача за кредитним договором від 11.10.2012 №01-1111/Т, суд дійшов висновку про наявність передбачених ч. 2    ст. 9 КАС України    підстав для виходу за межі позовних вимог і визнання протиправними дій відповідача щодо визнання нікчемними вищевказаних договорів.
Таким чином,   господарський суд першої інстанції під час розгляду даної справи   правильно зазначив, що  доказів на підтвердження нікчемності правочинів,  на підставі яких була   погашена  заборгованість за кредитними договорами, (спрямованості їх на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» Куліш В.М. не наведено.
В той же час,  позивачем  надані належні та допустимі докази виконання у повному обсязі зобов`язань з погашення кредитів та сплати процентів річних за користування цими кредитами за кредитними договорами № 01-11111/Т та № 01-1153/Т, що згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України є підставою припинення зобов`язань за вказаними кредитними договорами.
Відповідачем не спростовано фактів належного виконання зобов`язань боржника за кредитними договорами №№ 01-11111/Т, 01-1153/Т, тому господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що дії відповідача із поновлення у бухгалтерському обліку ПАТ "Актабанк" прав вимоги за вже припиненими зобов`язаннями свідчать про невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання в порядку, визначеному законом. А дії відповідача, спрямовані на відчуження вказаних прав вимоги, створюють загрозу майновим правам та інтересам позивача.  
Інших доводів  на спростування висновків суду першої інстанції апелянт не  навів.
Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав    їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до  ст. 276 Господарського процесуального кодексу України   є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору на  Публічне акціонерне товариство "Актабанк", м.Дніпро в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк", м. Київ.  

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк"– залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року  у справі № 904/3273/20 -   залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк".  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та  випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.03.2021року.

Головуючий суддя                                                                        О.В.Березкіна 

Суддя                                                                                               С.Г.Антонік

Суддя                                                                                                 О.Г.Іванов

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №904/3273/20 поштою не надсилаються.
Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу:   ТОВ "Аграрна індустріальна компанія", м. Київ, ПАТ "Актабанк", м. Дніпро в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що безпосередньо здійснює ліквідацію ПАТ "Актабанк", м. Київ.