Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Єрьомкіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и в :
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. 
Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено із порушенням вимог чинного законодавства України. Вважає, що працівниками поліції був порушений порядок огляду на визначення стану сп`яніння, а тому такий огляд слід вважати недійсним. Йому не пропонувалося пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. По прибутті у заклад охорони здоров`я у супроводі працівника поліції він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння і наголошує, що у такій ситуації перебував вперше, стресова ситуація вплинула на його емоційний стан, що призвело до того, що протягом 2-х годин, він фізіологічно не міг здати аналіз біологічного середовища (сечі). Суд розглянув справу поверхнево і формально, оскільки у судовому засіданні не допитувалися свідки, які були присутніми під час складання протоколу про адміністративні правопорушення. 
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 569/14898/20                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Бердій М.А.
Провадження № 33/4815/83/21                                                                Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.                                                                        
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.                                                        
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №330720 від 04 вересня 2020 року вбачається, що 04 вересня 2020 року о 09 год. 03 хв. в м. Рівне по вул. Богоявленській, 9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: мав неприродну блідість обличчя, розширені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, а саме: вчиняв дії по ухиленню, на протязі двох годин не надав біологічне середовище (сечу), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.
Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.
Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 наголошує, що по прибутті у заклад охорони здоров`я у супроводі працівника поліції він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Пояснює, що для нього це була стресова ситуація, у якій він перебував вперше, що вплинуло на його емоційний стан та призвело до того, що протягом 2-х годин, він фізіологічно не міг здати аналіз біологічного середовища (сечі). Наголошує, що не мав свідомого умислу та мети ухилитися від проходження огляду. Інші біологічні зразки від нього не відбиралися.
Пояснює, що у той же день звернувся до КП "РОЦПЗН" РОР для проведення освідчення на предмет алкогольного та наркотичного сп`яніння, за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено, що підтверджується відповідним медичним висновком від 04 вересня 2020 року. 
Оригінал медичного висновку містить у матеріалах справи (а.с. 33).
Враховуючи вказані обставини, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського, погодився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Однак, відмова чи вчинення ОСОБА_1 дій по ухиленню від проходження огляду на відеозапис не зафіксований. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2020 року – скасувати, а провадження у справі відносно  ОСОБА_1 – закрити. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.