break-word'> 

Ухвала
19 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 554/5822/19
провадження № 51-5142ск20  
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього, 
 
встановив:
 
У касаційній засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі—КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2020 року та ухвалою Полтавського апеляційного суду щодо нього і вказує на те, що не погоджується з покаранням призначеним йому вироком місцевого суду за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд не врахував всі обставини, які впливають на покарання, вважає, що суд першої інстанції мав всі підстави застосувати щодо нього положення                  ст. 69 КК.  
 
Суд апеляційної інстанцій переглядаючи справу в апеляційному порядку не усунув порушень суду першої інстанції і не дотримався положень ст. 419 КПК. 
 
Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги засудженого неможливо зрозуміти, які порушення допустив суд першої або апеляційної інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК.
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Водночас засуджений не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.
 
Таким чином, засудженому ОСОБА_5 згідно з ч. 1 ст. 438 КПК необхідно вказати конкретні підстави для скасування або зміни судових рішень (рішення), навести належні обґрунтування, а також систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.
 
Крім цього, у касаційній скарзі не узгоджуються прохальна та описова частини. Так, у прохальній частині касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 ставить питання про зміну вироку місцевого суду щодо нього та застосування положень ст. 69 Кримінального кодексу України,тоді як в описовій частині  стверджує також про незаконність ухвали Полтавського апеляційного суду, не вказуючи від якої дати, а також не конкретизує в чому саме порушення ст. 419 КПК.
  
Підсумовуючи викладене, засудженому слід визначитись, яке саме з рішень ним оскаржується і від якої дати, та є незаконним відповідно до норм КПК, азаявлені скаржником вимоги мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 цього Кодексу. 
 
Також до касаційної скарги не додано належним чином завірених копій судових рішень, які оскаржуються, що є безумовною вимогою відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК. Вказана обставина позбавляє суд можливості перевірити дотримання вимог статей 425, 427 КПК.
 
Оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_4  не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1               ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено встановленого ухвалою суду строку при повторному зверненні до суду). 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху та надати скаржнику для усунення виявлених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                             ОСОБА_3