Справа № 232/3723/12
Провадження № 22-ц/801/699/2021
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року	Справа № 232/3723/12	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року, постановлену суддею Антонюком В.В. в м. Вінниці, в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальність «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,
встановив:
У червні 2020 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити сторону стягувача - ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Вінницьким міським судом Вінницької області у цивільній справі №232/3723/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.
Заява мотивована тим, що 07.02.2013 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором.
27.03.2020 проведено електронний аукціон, переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс».
24.04.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір про відступлення прав вимоги, за змістом якого ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло права вимоги банку до осіб, зазначених у додатку 1 до договору. До моменту набуття чинності договором ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 договору у розмірі 8 868 842,93 гривень.
За змістом пункту 94 додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 24.04.2020, до заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за кредитним договором, іпотечним договором та договором поруки від 23.07.2008.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року заяву задоволено.
Замінено сторону стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Вінницьким міським судом Вінницької області у цивільній справі №232/3723/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс».
Скарга мотивована тим, що суд направляв документи за адресою, за якою вона не проживає та не зареєстрована з 2015 року, що призвело до порушення її процесуальних прав, визначених ст. 43 ЦПК України; наявні в матеріалах справи документи засвідчені неналежним чином; підстави для заміни стягувача відсутні, так як це суперечить ЦК України та умовам кредитного договору; заявником пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання та пропущено строк загальної позовної давності; виконавчого провадження не існує з 2014 року, що залишено судом поза увагою.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ТОВ «Консалт Солюшенс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, відомості щодо вручення йому судової повістки на момент розгляду справи відсутні. Колегія суддів бере до уваги, що зазначена апелянтом в скарзі адреса для листування співпадає з адресою для листування ОСОБА_2 . Як пояснив в судовому засіданні представник апелянта – адвокат Захарчук І.А., апелянт зареєстрована та проживає з ОСОБА_2 , і вважає, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений 
про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_2 .
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 23.07.2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №23/07/2008/840-ЖК/266, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 65 659,00 доларів США (а.с.10-11).
З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, 23.07.2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з вищезазначеного кредитного договору (а.с.16).
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2013 у справі № 232/3723/2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором, яка становить 99 346 доларів США 77 центів, що в еквіваленті до національної валюти України - гривні, становить 794 078,74 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 219,00 грн (а.с.90-92).
За результатами електронного аукціону від 27.03.2020, оформленого протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-05-000053-b, 24.04.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL3N216954__ПB_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125 (а.с.116-120).
ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти в порядку пункту 4 договору до моменту набуття чинності договором у розмірі 8 868 842,93 гривень без ПДВ (а.с.133).
За змістом пункту 94 додатку № 1 до вказаного вище договору про відступлення прав вимоги, до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №23/07/2008/840-ЖК/226 від 23.07.2008, іпотечним договором від 23.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М., реєстр. №1928, та договором поруки від 23.07.2008 (а.с.126).
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 442 ЦК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
У ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Вказаний висновок висловлений у постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №2-3627/09.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про заміну стягувача в даній цивільній справі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції, не повідомивши її про розгляд заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну стягувача, порушив її процесуальні права, передбачені ст. 43 ЦПК України, зокрема щодо надання заперечень.
Так, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 повідомлялася судом першої інстанції про розгляд заяви за наявною в матеріалах справи адресою: АДРЕСА_1 . Ні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, ні поштовий конверт із судовою повісткою на адресу суду не повернулися.
У ч. 3 ст. 442 ЦПК України зазначено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Як зазначає ОСОБА_1 , з 20.08.2015 її місце проживання зареєстроване в АДРЕСА_2 . Доказів того, що ОСОБА_1 повідомляла кредитора (ПАТ КБ «Надра) про зміну своєї адреси немає. 
Вказана інформація відсутня в матеріалах справи і в суду першої інстанції іншої адреси для листування з ОСОБА_1 , ніж та, яка містилася в матеріалах справи, не було.
Твердження апелянта про те, що судом не було направлено запиту до адресно-довідкового бюро для встановлення місця її проживання та реєстрації відхиляються колегією суддів, оскільки суд звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи в позовному провадженні з метою визначення підсудності (ч.6 ст.187 ЦПК України), і при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження обов`язок в суду щодо встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) учасника справи відсутній.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості при апеляційному розгляді справи спростувати висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни стягувача. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що заявник до заяви про заміну сторони її правонаступником додав копії документів, які не засвідчені належним чином, а тому є неналежними та недопустимими доказами, однак, вказані твердження не беруться судом до уваги, оскільки всі додані до заяви документи прошиті, відмітка про засвідчення копії документа розміщена на останньому аркуші прошитого та пронумерованого документа, на останній його сторінці зазначена кількість аркушів, проставлено посвідчувальний напис, підпис уповноваженої особи та печатка ТОВ «Консалт Солюшенс», а тому, на переконання колегії суддів, не врахування вказаних документів через те, що не засвідчена кожна сторінка документа, призведе до надмірного формалізму.
Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 761/5894/17.
Клопотань про витребування оригіналів поданих заявником доказів, що передбачено ч. 5 ст. 95 ЦПК України, ОСОБА_1 не заявляла.
Апелянт зазначає, що сума заборгованості, яку ПАТ «КБ «Надра банк» відступило ТОВ «Консалт Солюшенс» є відмінною від тієї, яка стягнута за рішенням суду, однак, спори щодо розміру права вимоги не впливають на наявність самого права правонаступника звернутися із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження. Питання розміру належних до стягнення з боржників сум у виконавчому провадженні вирішуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження отримання боржниками повідомлення про набуття права вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» відхиляються колегією суддів, оскільки відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15.
Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні жодним чином не впливає на вирішення процесуального питання щодо заміни сторони правонаступником.
Щодо посилання апелянта в скарзі на те, що на момент звернення до суду з даною заявою заявником пропущено строк пред`явлення  виконавчого документа до примусового виконання, слід зазначити наступне.
Заміна сторони виконавчого провадження в порядку правонаступництва не впливає на строки пред`явлення виконавчого документу до виконання, встановлення розміру зобов`язання та інших питань, які можуть вирішуватись на стадії виконання судового рішення.
У даному випадку питання щодо пропуску строку, його поновлення чи відмови в цьому не вирішувалися і можуть бути предметом окремого судового провадження за відповідною заявою сторони.
Колегія суддів звертає увагу, що суд, при зверненні особи із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, фактично перевіряє законність заміни одного кредитора на іншого (в порядку ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»), яка полягає в перевірці підстав для такої заміни (зокрема, наявність відповідного договору) та які вимоги кредитора передані (відчужені) новому кредитору щодо конкретного боржника.
Всі інші питання, зокрема, звернення судових рішень до виконання, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тощо, вирішуються безпосередньо при зверненні нового кредитора до державної виконавчої служби, яка буде приймати процесуальні рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі питання щодо відкриття виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа. 
Застосування строку позовної давності до заяви про заміну сторони її правонаступником є безпідставним, оскільки вказана норма не може бути застосована при вирішенні питання заміни стягувача, а правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на момент розгляду поданої ТОВ «Консалт Солюшенс» заяви не існує виконавчого провадження, в якому виникла необхідність замін сторони її правонаступником, однак, такі доводи не заслуговують на уваги з огляду на наступне.
Представником ОСОБА_1 до матеріалів справи додано відповідь начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 26.02.2021 № С-176/2.4./11.1-21 на звернення, у якій зазначено, що в Замостянському відділі ДВС Вінницького міського управління юстиції на виконанні перебувало виконавче провадження №38365989 з виконання рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ «Надра» на загальну суму 797 297,74 грн.
Державним виконавцем 07.06.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 30.09.2014, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням терму зберігання. Виконавчий лист №232/3723/12, виданий 23.05.2013 Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ «Надра» на загальну суму 797 297,74 грн, станом на 26.02.2021 у територіальних відділах ДВС Вінницької області та відділі примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на виконанні відсутній. 
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.02.2021 у справі № 752/16234/19, вирішуючи питання щодо процесуальної заміни стягувача у правовідносинах із виконання судового рішення виходила з того, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Встановлено, що 23.05.2013 Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист у справі №232/3723/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором, яка становить 99 346 доларів США 77 центів, що в еквіваленті до національної валюти України – гривні становить 794 078 гривень 74 копійки, та судового збору в розмірі 3 219 гривень. Виконавчий лист повернуто стягувачу ПАТ КБ «Надра» постановою державного виконавця від 30.09.2014.
Доказів виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2013 ОСОБА_1 не надано.
Відсутність саме виконавчого провадження (при наявності виконавчого документу) не припиняє зобов`язань боржника щодо виконання рішення суду і не може бути підставою для відмови у заміни стягувача.
Отже, посилання апелянта на те, що 30.09.2014 виконавчий лист повернутий стягувачу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки заміна сторони виконавчого провадження може бути проведена на будь-якій стадії процесу і без такої заміни правонаступник буде позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».
Повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа) не є перешкодою для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Згідно із ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 березня 2021 року.
Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко