П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
10 лютого 2021 року                                                                                            місто Київ 
                                                                                            справа №756/7869/20
                                                                                провадження №22-ц/824/2589/2021       
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.
 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"
відповідач - приватний нотаріус Київського міського 
                    нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович
відповідач - ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 11 листопада 2020 року, постановлену у складі  судді Луценко О.М.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, ОСОБА_2 , третя особа:  приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна про скасування свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-
 
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою  Оболонського районного суду м.Києва від 11 листопада 2020 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Кей-Колект", приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А., ОСОБА_2 , третя особа:  приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Д.П. про скасування свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Не погоджуючись з такою ухвалою, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Зокрема зазначає, що  підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову судом першої інстанції зазначено, що застосування відповідних заходів забезпечення позову істотно порушить права інших осіб. Проте, судом не конкретизовано яким чином, та права яких осіб буде істотно порушено у разі забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №756/7869/20.
Судом першої інстанції не взято до уваги, що між сторонами у даній справі виник спір з приводу правомірності реєстрації за відповідачем ТОВ "Кей-Колект" права власності на квартиру на підставі постанови та акту приватного виконавця Мойсеєнко Д.П. від 18 травня 2020 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №61121007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кей-Колект" боргу за виконавчим листом   №2-6662/10, виданим Оболонським районним судом м.Києва від 23 березня 2011 року. Право приватної власності за ТОВ "Кей-Колект" зареєстроване приватним нотаріусом  КМНО Чуловським В.А. на підставі свідоцтва № 1226 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52701786 від 17 червня 2020 року 14:55:29. Зазначені свідоцтва та рішення приватного нотаріуса  про державну реєстрацію прав на квартиру за відповідачем є предметом позову у цій справі. 
Про наявність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі свідчить те, що 17 червня 2020 року між ТОВ "Кей-Колект" та ОСОБА_2 укладено попередній договір про купівлю-продаж квартири в майбутньому до 22 червня 2023 року. Зазначений договір свідчить про  намір ТОВ "Кей-Колект" відчужити квартиру, що може відбутися до ухвалення судом рішення у цій справі та набрання ним законної сили.
Позивач вважає, що такий захід забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами та забезпечить належне виконання судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог. 
Учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кучеренко О.І. доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання,  перевіривши законність і обґрунтованість  постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до  ТОВ "Кей-Колект", приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А., ОСОБА_2 , третя особа:  приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Д.П. про скасування свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Зазначала, що вона є власником квартири  АДРЕСА_1 . Відповідачем ОСОБА_2 та представником ТОВ "Кей-Колект" їй заблоковано доступ до свого житла. В подальшому  з`ясувалось, що приватним нотаріусом КМНО  Чуловським В.А.  видане свідоцтво №1266, відповідно до якого було зареєстроване право власності за ТОВ "Кей-Колект"  на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52701786 від 17 червня 2020 14:55:29. Підставою для видачі свідоцтва стали постанова та акт приватного виконавця   виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Д.П. про передачу стягувачу квартири  в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №2-6662/10, виданим 23 березня 2011 року Оболонським районним судом м.Києва. Вважає, що постанова та акт приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Д.П.  є протиправними, оскільки видані з порушенням п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів  в іноземній валюті". Іншого житла позивач не має, квартира є єдиним її житлом, що була предметом іпотеки за зобов`язаннями позивача перед АКІБ "УкрСиббанк" відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11119072000 від 16 лютого 2007 року у сумі 146 300 доларів США, про передачу банком права вимоги ТОВ "Кей-Колект" вона не повідомлялась.
У позовній заяві просила визнати протиправним та скасувати свідоцтва № 122 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А.; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. як державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 52701786 від 17 червня 2020 року 14:55:29, та припинити право власності ТОВ "Кей-Колект" на квартиру АДРЕСА_1 .
Заяву про забезпечення позову обґрунтовувала тим, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, про що свідчить укладений 17 червня 2020 року між ТОВ "Кей-Колект" та ОСОБА_2  попередній договір про купівлю-продаж квартири в майбутньому до 22 червня 2023 року, а відтак, існує реальна можливість ТОВ "Кей-Колект" відчужити квартиру у будь-який час.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що  застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, можуть істотно порушити права інших осіб. 
З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки такий відповідає дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.  
Відповідно до частин першої, другої  статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 ст. 150 ЦПК України).  
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Виходячи з сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства, вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Предметом позову у цій справі є правомірність видачі свідоцтва ТОВ "Кей-Колект" про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; правомірність прийняття приватним нотаріусом, як державним реєстратором рішення  про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Кей-Колект". 
Врахувавши предмет та підстави позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заходи забезпечення, які просить вжити позивач, можуть істотно порушити права інших осіб, оскільки  такі заходи є неспівмірними  з предметом позову у цій справі.
У разі задоволення позову, заявленого ОСОБА_1   про  скасування свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, виконання рішення буде здійснено шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже між заявленими позивачем заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог відсутній зв`язок, що виключає можливість забезпечити позов  шляхом накладення арешту на квартиру. 
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1  обґрунтовує вимоги необхідністю не допустити відчуження цього майна. Проте, метою забезпечення позову є попередження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Сам по собі факт укладення попереднього договору купівлі - продажу не дає підстав вважати, що виконання рішення суду у разі задоволення позову буде неможливим або утрудненим. 
Отже, виходячи з предмету, підстав позову, та обставин, на які посилається позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову,- заходи, які просить застосувати позивач в порядку забезпечення позову, не є співмірними з заявленими позовними вимогами. Забезпечення позову у визначений позивачем спосіб не направлене на реальне забезпечення виконання можливого рішення у даній справі про задоволення позову про скасування свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зі змісту заяви та матеріалів справи не вбачається,  що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.
Оскільки заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, заявлений вид забезпечення є неспівмірним із заявленими позовними вимогами,  суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права,  є законною та обґрунтованою,  підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 371,367, 374, 375, 381-384, 390, 435  ЦПК  України,
суд,-
П О С Т А Н О В И В : 
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 11 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повна постанова складена  18 лютого  2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                 О.І. Шкоріна 
 
Судді:                                                                                    Л.Д. Поливач
 
                                                                                        А.М. Стрижеус