ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
24 лютого 2021 року 	 м. Дніпро	 справа № 340/1409/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року (головуючий суддя: Пасічник Ю.П) по адміністративній справі №340/1409/20, розглянутої у спрощеному провадженні 
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 05.05.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка пов`язана із залишенням без реалізації (не направлення до Міністерства оборони України) документів щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III  групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої ним під час виконання обов`язків військової служби та пов`язаною із захистом Батьківщини;
зобов`язати відповідача подати у 15 денний строк висновок та його відповідні документи   до  Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому III  групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої ним під час виконання обов`язків військової служби та пов`язаною із захистом Батьківщини.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням його прав та інтересів як учасника бойових дій.
У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених вимог в зв`язку з чим просить у їх задоволенні відмовити.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року позовні вимоги задоволено.
Рішення суду обґрунтовано безпідставністю посилання відповідача на приписи п. 4 ст. 16-3 Закону Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо спливу двохрічного строку, з дня встановлення позивачу 25 % втрати працездатності та встановлення йому третьої групи інвалідності, оскільки за своєю суттю це є різними поняттями, а первинно інвалідність позивачу була встановлена лише у 2020 році. Крім того на момент встановлення позивачу 25 %  втрати працездатності  Закон  України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" зазначених обмежень по часу не містив.
         Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві  на позов.
        У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає про правомірність рішення суду першої інстанції, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року не відповідає в повному обсязі, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом п. 4 ч.2  ст. 16 Закону Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  №2011-ХІІ  від 20.12.1991 року (далі – Закон №2011-ХІІ), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частиною 2 п. 3 Порядку призначення та виплати  одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні  (або перевірочні) та спеціальні збори  чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №975 від 25.12.2013 року передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Викладене свідчить, що виплата одноразової грошової допомоги з підстав встановлення інвалідності та/або встановлення часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, не є самостійними та окремими підставами для виплати одноразової грошової допомоги, оскільки визначальним для встановлення права на виплату є не ступінь тяжкості ушкодження здоров`я, а рішення органу МСЕК про наявність такого ушкодження (яке викликало втрату працездатності або встановлення групи інвалідності).
Пунктом 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин визначено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
         З огляду на вищезазначене, дворічний строк для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі застосовується з моменту рішення компетентного органу (МСЕК), яким вперше встановлено ступінь ушкодження здоров`я особи (незалежно від його виду: інвалідність або ступінь втрати працездатності без встановлення інвалідності), внаслідок травми або захворювання. 
Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом Верховного Суду  в постанові від 21.12.2020 року у справі   №278/2604/17(К/9901/57053/18)
Із матеріалів справи вбачається, що 22.09.2014 року під час участі в бойових діях в зоні проведення АТО, ОСОБА_1 виконуючи бойове завдання отримав травму при стрільбі з гранатомету, що підтверджується довідкою №1146 від 11.10.2014 року.
25.12.2014 року Кіровоградською обласною МСЕК №2 проведено огляд позивача та встановлено 25% ступінь втрати ним працездатності, що підтверджується довідкою №123044.
Згідно Протокольного рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України, ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 21 315 грн., яку позивач отримав 16.03.2015 року, що підтверджується копією протоколу та довідкою №1186 від 06.04.2020 року.
25.03.2020 року повторно проведено огляд позивача та встановлено 30% ступінь втрати ним працездатності, з урахуванням раніше встановлених 25% та встановлено йому 3 групу інвалідності з 19.03.2020 року, у зв`язку з травмою пов`язаною із захистом Батьківщини, що підтверджується довідками №008084 та №570382.
Таким чином, оскільки з дня встановлення позивачу ступеня втрати працездатності 25 %  (25.12.2014) до дня встановлення йому ІІІ групи інвалідності (19.03.2020) минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, з урахуванням вже виплаченої допомоги, що свідчить про відсутність бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 та відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Оскільки судом першої інстанції винесено рішення з порушенням норм матеріального права, наявні підстави для його скасування та прийняття постанови.
Керуючись ст.  315,  317,  321, 322, 325  КАС України, суд, -                                                                                                             

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року по адміністративній справі №340/1409/20 – скасувати та прийняти постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 лютого 2021 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.       

                 Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий