ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/9661/17                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Ганечко О. М., Степанюка А. Г.,
                                        за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020, - 

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому, з урахування заяв про зміну позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 24.05.2017 №Ф-29162-17, від 09.11.2017 №Ф-29162-17, від 08.02.2018 №Ф-29162-17 та від 04.05.2018 №Ф-29162-17.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) сформовані відповідачем з порушенням чинного законодавства, а усі належні до сплати суми єдиного соціального внеску сплачуються за нього Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Капітал», яка є відповідальною за правильність нарахування, утримання та сплати до бюджету усіх рівнів платежів з єдиного соціального внеску.
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.09.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 у справі 826/9661/17 - залишено без змін.
На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 06.07.2020 від представника позивача Омельченко І.В. надійшла заява про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 по справі №826/9661/17 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2020 заява повернута у зв`язку з тим, що повноваження адвоката на ведення справи у суді від імені позивача не підтверджені у встановленому законом порядку.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В судове засідання з`явилися два представники апелянта, підтримали вимоги апеляційної скарги. Представник відповідача просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 320  КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення заяви, так як відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо підписана особою, яка не має права її підписувати.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивач неправомірно був позбавлений права на судовий розгляд, оскільки суд дійшов помилкового висновку про відсутність належних документів на підтвердження права підписання заяви адвокатом  Омельченко І. В.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини другої статті 366 КАС України протягом п`яти днів після надходження заяви до адміністративного суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
Відповідно до частини першої статті 364 КАС України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.
Пунктами 1-3 та 6 частини першої статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Частиною другою статті 160 КАС України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Згідно з частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 
У частині восьмій статті 59 КАС України зазначено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Одночасно, відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. 
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та стаття 10 Закону № 1402-VIII) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд.
Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
В той же час, пунктом 9 частини 1 статті 20 Закону №5076 передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
Судом першої інстанції вказано, що згідно даних Єдиного реєстру адвокатів України інформація про адвоката Омельченко Івана Володимировича в даному реєстрі відсутня. Відтак, заяву про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 по справі №826/9661/17 за нововиявленими обставинами від 06.07.2020 від імені позивача подано неповноважною особою (особою, яка зазначена як адвокат, проте відносно якої відсутні відомості в Єдиному реєстрі адвокатів України).
Єдиний реєстр адвокатів України створений на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №26, із змінами та доповненнями.
Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.17 Закону Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.
Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Інформацію про представника Відповідача - адвоката Омельченка І.В. можна перевірити на сайті Ради адвокатів м. Києва - https://kmkdka.com/.
Радою адвокатів міста Києва, як адміністратором Першого рівня внесено до Єдиного реєстру адвокатів України відомості (інформацію) щодо адвоката Омельченка І.В.
Разом з тим, наявність інформації про адвоката в Єдиному реєстрі адвокатів України не є підтвердженням прав та обов`язків особи як адвоката, оскільки Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», КАС України чи будь-який інший нормативно-правовий акт не пов`язує виникнення, зміну або припинення повноважень особи як адвоката з моменту внесення/відображення (виключення) відповідної інформації в Єдиному реєстрі адвокатів України, яка в свою чергу є виключно інформаційною системою.
Як встановлено, подана заява підписана адвокатом Омельченко І. В., на підтвердження повноважень якого надано суду ордер на надання правової допомоги серії КВ № 426429 від 12.10.2018, договір про надання правової допомоги № 19-06/17 від 19.06.2017 року, а також надано додатково до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Свідоцтво адвоката про право на заняття адвокатською діяльністю Омельченка І.В. не припинено (позбавлено) або зупинено, а також не скасовано або визнано недійсним та/або рішення Ради адвокатів м.Києва від 26.07.2018 року №16, на підставі якого видане вказане свідоцтво.
Ознайомившись зі змістом вказаних документів, колегія суддів дійшла висновку, що ордер, договір та свідоцтво є належним підтвердженням права адвоката Омельченко І. В. на звернення із відповідною заявою.
Отже, заява була підписана представником позивача - адвокатом Омельченко І. В., повноваження якого були належним чином підтверджені.
Проте, суд першої інстанції цього не врахував і дійшов помилкового висновку про підписання заяви особою, яка не має такого права, а відтак і про наявність підстав для його повернення на підставі пункту 3 частини 4  статті 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права.
Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення заяви та ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому, судова колегія також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Белет проти Франції», відповідно до яких стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух. Разом з тим суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лиш фактичним, але й реальним.
Доводи апеляційної скарги знайшли своє відображення під час апеляційного перегляду, а тому колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим ухвала про повернення заяви підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

                                                                                                    А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 15.02.2021