ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 грудня 2020 року                                                                м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Половінкіна Н. Ю. 
суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України
відповідач  ОСОБА_1 

за апеляційною скаргою Моторно (транспортного) страхового бюро України на рішення Кіцманського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2020 року, головуючий у першій інстанції Мізюк В.М.

встановив:
Моторне (транспортне) страхове бюро України у серпні 2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.
Зазначало, що 15 грудня 2016 року о 15 год. 05 хв. в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Рено Меган» з номерним знаком НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем марки «Нісан Альмера» з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , спричивши пошкодження транспортних засобів.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 січея 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
26 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Моторного (транспортного) бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди.
       Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 липня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової 

Справа №718/1627/20                 Головуючий у 1 інстанції Мізюк В.М.
Провадження №22-ц/822/970/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.
та моральної шкоди стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 178423 грн. 29 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Посилалося на безпідставне отримання ОСОБА_1 страхового відшкодування.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України шкоду в порядку регрессу в сумі 101700 грн.
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2020 року у позові Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна відмовлено.
Моторне (транспортне) страхове бюро України в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Моторно (транспортного) страхового бюро України задовольнити, посилаючись на порушення норм процессуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, звернення ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України та до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а не різниці між виплаченим страховим відшкодуванням Моторним (транспортним) страховим бюро України і розміром збитків, безпідставне набуття грошових коштів в сумі 101646 грн. 91 коп., оскільки підстава набуття страхового вдішкодування відпала з винесенням рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 липня 2017 року, отримання ОСОБА_1 подвійного відшкодування шкоди як з Моторно (транспортного) страхового бюро України та і з ОСОБА_2 , повернення стягувачу ОСОБА_1 виконавчого листа не дає підстав вважати, що подвійного відшкодування не відбулось.
Вказує, що судом першої інстанції не надано строк на подання відповіді на відзив.
        Відзиву на апеляційну скаргу Моторного (транспортного) бюро України не надходило.
Відмовляючи у позові Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст. 1166, ч.1 ст.1212 ЦК України, пп.а п.41-1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України безпідставно набутого майна.
На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована.
Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 101700 грн.
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 липня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про с тягнення майнової та моральної шкоди стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 178423 грн. 29 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. 
Постановою головного державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Нистерюка О.М. від 23 грудня 2019 року виконавчий документ повернуто стягувану, тобто рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 липня 2017 року не виконано.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Моторно (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.
Згідно із вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.
При цьому згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.
Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.
За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.
Предметом позову Моторного (транспортного) бюро України, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останнє просило ухвалити судове рішення, є стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) бюро України шкоди в порядку регресу.
Обставинами, якими  Моторне (транспортне) страхове бюро України обгрунтовувало позовні вимоги, зазначало безпідставне отримання ОСОБА_1 страхового відшкодувнаня, оскільки рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від від 4 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду. 
 Отже, Моторним (транспортним) бюро України пов`язувався захист своїх прав із правовідносинами між Моторним (транспортним) бюро України та ОСОБА_1  з у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Встановлено, що 15 грудня 2016 року о 15 год. 05 хв. в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Рено Меган» з номерним знаком НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем марки «Нісан Альмера» д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , спричинивши пошкодження транспортних засобів.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 січея 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
26 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Моторного (транспортного) бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження експерта Павлишина Я.Д. від 10 лютого 2017 року № 12-01-17 вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Нісан Альмера», державний номерний знак « НОМЕР_2 » становить 101 646 грн. 91 коп. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 101 700 грн. (а. с.15-32)
Згідно  наказу Моторного (транспортного) бюро України від 31 березня 2017 року №2651 ОСОБА_1 відшкодовано шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 101700,00 грн. (а.с.56).
На підставі платіжного доручення № 2651 рв від 03 квітня 2017 року ОСОБА_1 перераховано 101700 грн. (а.с.57).
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 липня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про с тягнення майнової та моральної шкоди стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 178423 грн. 29 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.
На підставі ст.1 Закону України «Про страхування» страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі страхових випадків, визначених договором страхування або чинним законодавством.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Так, згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. 
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 . Моторним (транспортним) страховим бюро України видано наказ від 03 серпня 2017 року про відшкодування ОСОБА_1 шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 101700 грн.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до вимог Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є суб`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникають із страхування, яке є зобов`язанням, то виплачені позивачем кошти не є коштами, які можуть бути стягнені на його користь на підставі статті 1212 ЦК України.
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій
В разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Згідно із пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулося.
Така ж правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17.
Враховуючи, що Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлені підстави для здійснення ОСОБА_1 регламентної виплати, матеріали справи не містять відомостей про скасування наказу Моторно (транспортного) страхового бюро України від 03 серпня 2017 року про відшкодування ОСОБА_1 шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 101700 грн чи визнання його недійсним (нечинним) позовні відсутні підстави для захисту права Моторно (транспортного) страхового бюро України у спосіб стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутого майна.
В абзаці другому частини другої статті 376 ЦПК України зазначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно із частиною четвертою статті 179 ЦПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Суд першої інстанції не дотримався вимог четвертою статті 179 ЦПК України, не надав позивачу строк на подання відповіді на відзив.
Порушення норм процесуального права щодо не надання позивачу строку на подання відповіді на відзив не призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Разом з тим судом першої інстанції ухвалено правильне по суті судове рішення про відмову у  позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.
Тому рішення Кіцманського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2020 року підлягає зміні з підстав, передбачених п.4ч.1ст.376ЦПК України, із викладенням мотивувальної частини у редакції цієї постанови.
Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.
Рішення Кіцманського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 3 січня 2021 року.

Головуючий                                                Н.Ю. Половінкіна
       
Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак