Ухвала
16 березня 2021 року
м. Київ
справа № 334/7886/15-ц
провадження № 61-17029св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання недійсним рішення Запорізької міської ради про передачу у власність земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію, скасування запису про право власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя 
від 22 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Турбіної Т. Ф. та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Кримської О. М., Дашковської А. В., Кочеткової І. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила: відновити межі земельних ділянок відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 26 від 15 серпня 1957 року та генерального плану забудови м. Запоріжжя; зобов`язати ОСОБА_2 звільнити частину земельної ділянки спільного користування та привести її у придатний стан відповідно до даних генерального плану забудови міста шляхом перенесення паркану, який розділяє земельні ділянки АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів моральну шкоду у сумі 50 000,00 грн та витрати на проведення геодезичних робіт в сумі 2 000,00 грн.
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання недійсним рішення Запорізької міської ради про передачу у власність земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію, скасування запису про право власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди, відмовлено.
 
16 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
 
18 вересня 2019 року ухвалою Верховного Суду у  складі судді Симоненко В. М. відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
 
01 жовтня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
У листопаді 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана колегії суддів: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Луспенику Д. Д.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої 
інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно
з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання недійсним рішення Запорізької міської ради про передачу у власність земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію, скасування запису про право власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя 
від 22 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду 
від 13 серпня 2019 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів 
у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:   	Г. В. Коломієць   Б. І. Гулько   Д. Д. Луспеник