КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №369/983/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/2196/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 року                                                  місто Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних  справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Мостової Г.І., Нежури В,А., із участю секретаря Ткаченко Ю.М.,  розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Первинної профспілкової організації агрокомбінату «Пуща-Водиця» про зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
22 січня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду                з позовом до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Первинної профспілкової організації Агрокомбінату «Пуща-Водиця» про зобов`язання вчинити дії.
Позов мотивований тим, що вони тривалий час працювали у ДП «НДВА «Пуща-Водиця» та звільнилися у зв`язку з виходом на пенсію. 
Їхня сім`я складається з восьми осіб та перебуває на квартирному обліку   в Святошинській районній у місті Києві державній адміністрації, порядок забезпечення житлом - позачерговий, категорія обліку - потерпілі у зв`язку        з аварією на Чорнобильській атомній електростанції, 1 категорії.
На неодноразові звернення до ДП «НДВА «Пуща-Водиця» відповідач відмовився включити їх до контрольного списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з посиланням на те, що такий список ведеться щодо працюючих осіб.
Вважаючи таку відмову неправомірною та такою, що суперечить вимогам чинного житлового законодавства, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили визнати протиправною бездіяльність ДП «НДВА «Пуща-Водиця» та ППОА «Пуща-Водиця», яка полягає у невключенні їх до контрольного списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та зобов`язати відповідачів включити їх до вказаного списку, а саме до його позачергової групи, який існував станом на 19 червня 2017 року.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги            є недоведеними та необґрунтованими, оскільки включення до контрольного списку осіб, які залишили роботу на підприємствах, установах, організаціях       у зв`язку з виходом на пенсію не передбачено нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1                  та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність        та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права                    та неправильне застосування норм матеріального права при його ухваленні.
Просять скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі,     у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу     в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені           в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог       і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_1 працював на посаді водія в ДП «НДВА «Пуща-Водиця» з 28 липня 1966 року по 05 березня 1992 року ( а.с. 7 т. 1 ). 
Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії. 
Крім того, за результатами огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку з чим він отримує пенсію як інвалід другої групи ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від               30 червня 2004 року ( а.с. 9 т. 1 ).
В свою чергу, ОСОБА_2 працювала в ДП «НДВА «Пуща-Водиця»          з  02 листопада 1965 року по 20 липня 2000 року ( а.с. 12 т. 1 ).
На даний час, вона отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 10 лютого 2009 року ( а.с. 14 т. 1 ).
Згідно довідки Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, відділу обліку та розподілу житлової площі №348 від 16 травня 2018 року, ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку з 23 лютого 2005 року у складі сім`ї з 8 осіб. 
Облікова справа №33459, порядок забезпечення житлом - позачерговий, категорія обліку - потерпілі у зв`язку з аварією на ЧАЕС ( а.с. 21 т. 1 ).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово зверталися до відповідача та інших уповноважених осіб із відповідними заявами, в т. ч. про включення їх до контрольного списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, що ведеться ДП «НДВА «Пуща- Водиця» ( а.с. 23, 24, 25, 26,  27, 28, 29, 31, 32, 32а т. 1 ).
Листом №742/1.01-13 від 03 вересня 2018 року ДП «НДВА «Пуща-Водиця» повідомило позивачів про те, що не веде власний квартирний облік.
Контрольний список - документ, що засвідчує право насамперед діючих працівників підприємства на поліпшення житлових умов. 
Підстав щодо включення до контрольного списку інших категорій громадян, які не пов`язані трудовими відносинами з підприємством, чинне житлове законодавство не передбачає ( а.с. 30 т. 1 ).
Відповідно до листа ДП «НДВА «Пуща-Водиця» №19/1.01-13 від 19 січня 2021 року, суд апеляційної інстанції встановив, що ДП «НДВА «Пуща-Водиця» не веде самостійного житлового будівництва, а також не бере пайової участі      в будівництві. 
Отже, відповідач не здійснює самостійного ведення квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а веде контрольний список працюючих осіб, які потребують поліпшення житлових умов                  та перебувають на квартирному обліку в районних у м. Києві державних адміністраціях ( а.с. 74, т. 2 ).
При вирішенні зазначених апеляційних вимог суд другої інстанції виходить із наступних правових норм.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
За змістом статті 37 ЖК Української РСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.
Відповідно до статті 40 ЖК Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення                  у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
За правилами пункту 1 частини першої пункту 29 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадку виходу на пенсію.
Громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації ( пункт 10 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень ).
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи позивачів  з урахуванням зазначених положень законодавства щодо порушення їхніх прав, встановивши фактичні обставини справи щодо ведення квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов ДП «НДВА «Пуща-Водиця», дійшов висновку щодо необхідності залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову у зв`язку з тим, що відповідач не веде самостійного житлового будівництва, а також не бере пайової участі                    в будівництві, а тому, відповідно, не здійснює самостійного ведення квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Суд другої інстанції вважає за необхідне зауважити, що ДП «НДВА «Пуща-Водиця» веде контрольний список працюючих осіб, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в районних у м. Києві державних адміністраціях. 
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується показами позивачів в судовому засіданні, вони перебувають на квартирному обліку з 23 лютого 2005 року в Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації.
Відтак, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження порушення законних прав та інтересів позивачів, відповідно до положень ст.ст. 77-81 ЦПК України, як зазначив місцевий суд, матеріали справи не містять і таких не надано суду апеляційної інстанції.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини, і, з додержанням норм матеріального та процесуального права, зокрема пунктів 9, 10, 41 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, ст.ст. 36-37 ЖК УРСР, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 259, 263 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про залишення позовних вимог без задоволення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема пунктів 9, 41 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, ст. 36-37 ЖК УРСР, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 83, 259, 263-265 ЦПК України, з точки зору апеляційного суду та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.
Інші доводи апеляційної скарги, зокрема про те, що ведення контрольного списку працівників, які потребують поліпшення житлових умов   є формою квартирного обліку, що проводиться підприємствами, які забезпечують житловими приміщеннями чи приймають пайову участь                 в житловому будівництві, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного не спростовують висновки місцевого суду, з якими погоджується суд другої інстанції, про необґрунтованість заявлених, як позовних, так                і апеляційних вимог.
Окрім цього, вони ( доводи ) повністю спростовуються довідкою, наданою апеляційному суду 25 січня 2021 року на виконання вимог постанови  Верховного суду від 09 грудня 2020 року ( а.с. 62-66, 74 т. 2 ), згідно якої відповідач не веде  самостійного житлового будівництва і не бере пайової участі в будівництві, відповідно, не здійснює самостійного ведення квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Первинної профспілкової організації Агрокомбінату «Пуща-Водиця» про зобов`язання вчинити дії - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття      і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 

Головуючий                                                                А.С. Сержанюк

Судді:                                                                          Г.І. Мостова

В.А. Нежура