Ухвала
Іменем України
02 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 707/1545/18
провадження № 51 - 456 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 та цивільного позивача ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 ,
встановив:
Представник ОСОБА_6 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені судові рішення в частині призначення покарання та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків, оскільки її подано без додержання приписів ст. 427 КПК України. 
Так суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.
У зв`язку із цим, особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність постановленого у кримінальному провадженні судового рішення, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до положень ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Так, відповідно до вимог пунктів 7, 8 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу мають право подати:
- потерпілий або його законний представник чи представник – у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;
- цивільний позивач, його представник або законний представник – у частині, що стосується вирішення цивільного позову.
Водночас, представник, оскаржуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , не зазначає у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону допущено судом в ході розгляду цього кримінального провадження в порядку апеляційної процедури. Не вказує, які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Крім того, представник, подаючи касаційну скаргу також і в інтересах цивільного позивача ОСОБА_5 , з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, не навів обґрунтування того, як, з огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 425 КПК України, доводи, порушені в його касаційній скарзі стосовно призначеного покарання засудженому ОСОБА_7 , стосуються вирішення судами попередніх інстанцій питання в частині заявленого цивільного позову або інтересів цивільного позивача.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, всупереч вимог ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги не додано належним чином завіреної копій рішення суду апеляційної інстанції. 
Крім того, згідно із ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Подана касаційна скарга не містить будь-яких застережень щодо цієї обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 та цивільного позивача ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7  залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії цієї ухвали.
Касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                              ОСОБА_3