ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/595/21 Справа № 204/8728/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 34 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Деркач Н.М., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, - 

В С Т А Н О В И Л А : 

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 серпня 2013 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Форд Фокус, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по а/д Бориспіль-Запоріжжя на 108 км+810 м на території Золотоніського району Черкаської області, порушуючи вимоги п.п.2.3б), 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, згідно висновку судово-медичного експерта №240 від 03 січня 2014 року, вона отримала тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а саме: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійну рану правої гомілки, які виникли від дії тупих предметів, не виключено за обставин та в термін, вказаний у висновку. Вказані факти встановлені рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року. Позивачка зазнала матеріальних збитків на лікування та відновлення здоров`я у розмірі 5389,64 грн. та 78 грн.. ОСОБА_2 експлуатував свій автомобіль без вказаного полісу. Після ДТП в 2013 році, МТСБУ повинно було відшкодувати матеріальні збитки, понесені нею на лікування. 07 вересня 2015 року представником МТСБУ було отримано її заяву з пакетом документів на отримання страхової виплати, відповіді вона не отримала. Після травм, отриманих в ДТП та пережитого хвилювання, нервового напруження, вона почала погано бачити. Відповідно до консультаційного висновку офтальмолога від 22 грудня 2018 року їй встановлено діагноз – міопія слабкого ступеню, периферична хоріоретинальна дистрофія обох очей, астенопія. Рекомендовано оптичну когерентну томоргафію сітківки, яку вона зробила, що коштувало 780 грн.. Їй необхідне лікування та операція на очах, але вона не має коштів на це. У Шевченківському районному відділі ДВС м.Києва знаходиться на виконанні виконавче провадження АСВП №50932335 про стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 коштів у сумі 1000 грн. та 3200 грн., вона не отримала коштів від боржника.
Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути на її користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України невідшкодовану їй страхову суму за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 260 000 грн., та моральну шкоду у розмірі 13000 грн..
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених вимог.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що доказів отримання нею відповіді відповідача 03 вересня 2015 року останнім не надано, а тому твердження суду про те, що МТСБУ обидва рази надавали відповідь на її заяви, не відповідають обставинам справи. Крім того, апелянт вказала, що суд безпідставно відмовив у стягненні на її користь моральної шкоди.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 кошти у сумі 1000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди та 3200 грн. в порядку відшкодування витрат на правову допомогу. Встановлено, що 31 серпня 2013 року близько 00.02 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "FORD Focus", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну і рухаючись автомобілем "FORD Focus", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", на території Золотоніського району Черкаської області, на 108 км + 167,5 м по автодорозі "Бориспіль-Запоріжжя", зі сторони м. Золотоноша в напрямку с. Піщане, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні перешкоди в русі, яку він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів, аж до зупинки транспортного засобу, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-21093", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, в попутному напрямку руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "ВАЗ-21093", ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 240 від 03 січня 2014 року, отримала тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани правої гомілки, які виникли від дії тупих предметів, не виключено за обставин та в термін, вказаних в постанові, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста № медкарти 46759/18 від 22 грудня 2018 року ТОВ «ОЦ Новий зір», м.Дніпро, ОСОБА_1 звернулася до лікаря-офтальмолога, де їй встановлено діагноз: міопія слабкого ступеню, периферична хоріоретинальна дистрофія обох очей, астенопія.
Згідно пам`ятки пацієнта перед оптичною когерентною томографією сітківки, де вказано, що вартість рекомендованої процедури коштує 780 грн., але у графі відсутнє прізвище пацієнта, тобто, невідомо кому вказана пам`ятка була видана, як стверджує у позові позивачка, вона пройшла цю процедуру та сплатила кошти.
Відповідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_5 03 вересня 2015 року направляла до Моторно транспортного страхового бюро кореспонденцію.
21 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, відповідно до ст. 35 та п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 30 серпня 2013 року на території Золотоніського району Черкаської області на 108 км+167,5 м по автодорозі «Бориспіль-Запоріжжя» за участю транспортного засобу марки «ВАЗ-21093» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу "FORD Focus", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та надала наступні документи: копію довідки ІНН, копію паспорту, копію свідоцтва про одруження, копію рецептів від 15,17,21 жовтня 2013 року, копію повідомлення про початок досудового розслідування, копію вироку Золотоніського суду Черкаської області, копія консультативного висновку спеціаліста від 22 грудня 2018 року, копію повідомлення про вручення від 07 вересня 2015 року.
05 травня 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до ОСОБА_4 із листом про надання документів для розгляду справи щодо відшкодування шкоди: копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номера засвідчену її підписом та написом «відповідає оригіналу»; копію її паспорту засвідчену її підписом та написом «відповідає оригіналу»; відомості про наявність інших договорів страхування за якими можливе отримання відшкодування шкоди; відомості про можливо здійснені взаєморозрахунки з особою, відповідальною за шкоду. Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної з лікування, необхідні документи: належним чином оформлений та завірений (мокрою печаткою відповідного закладу) витяг з історії хвороби з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем; оригінали документів (чеки, квитанції, прибуткові касові ордери), якими підтверджуються витрати на придбання ліків зазначених у витязі з історії хвороби та витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним лікуванням, лікуванням в домашніх умовах; довідку про термін тимчасової непрацездатності, належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом. Для відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності необхідно надати довідку про середньомісячних заробіток (дохід) за два календарні місяці роботи, що передували місяцю ДТП. Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності необхідно додати: довідку МСЕК про встановлення групи інвалідності, поряд із записом «загальне захворювання» має бути прописаний зв`язок з ДТП; довідку про середньомісячний заробіток (дохід), який обчислюється за бажанням за три або дванадцять календарних місяців, що передували місяцю ДТП.
14 січня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до ОСОБА_4 із листом про надання документів для розгляду справи щодо відшкодування шкоди: реквізити розрахункового рахунку заявника (IBAN). Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної з лікування, необхідні документи: належним чином оформлений та завірений (мокрою печаткою відповідного закладу) витяг з історії хвороби з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем; оригінали документів (чеки, квитанції, прибуткові касові ордери), якими підтверджуються витрати на придбання ліків зазначених у витязі з історії хвороби та витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним лікуванням, лікуванням в домашніх умовах; довідку про термін тимчасової непрацездатності, належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом. Для відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності необхідно надати довідку про середньомісячних заробіток (дохід) за два календарні місяці роботи, що передували місяцю ДТП. Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності необхідно додати: довідку МСЕК про встановлення групи інвалідності, поряд із записом «загальне захворювання» має бути прописаний зв`язок з ДТП; довідку про середньомісячний заробіток (дохід), який обчислюється за бажанням за три або дванадцять календарних місяців, що передували місяцю ДТП.
У клопотанні від 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 вказала, що в справі є вирок Золотоніського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року про встановлення вини ОСОБА_2 .. Обставини не доказують при розгляді іншої справи, бо вказане рішення набрало законної сили. Преюдиція дає право стороні у справі повторно не доказувати факти для обґрунтування своїх позовних вимог та іншій стороні не дає право спростовувати ті факти іншими засобами доказування.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року встановлено вину ОСОБА_2 у скоєному ДТП.
Встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП не було забезпечено договором обов`язкового страхування.
Відповідно п.24.1 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Матеріали справи містять копії товарних чеків, квитків на проїзд, фіскальних чеків, квитанції, товарно-транспортних накладних, рецептів, як докази, надані позивачкою на підтвердження її лікування, однак з них неможливо встановити, як вони підтверджують факт погіршення її зору, та зв`язок вказаних доказів із фактами, вказаними у позові.
Крім того, встановленим є факт відсутності у позивачки ІІ групи інвалідності.
Встановивши відсутність доказів на підтвердження факту того, що погіршення зору могло бути наслідком ДТП, яка мала місце 31 серпня 2013 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 260000 грн..
При цьому, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Позивачка ж звернулася до МТСБУ із позовом про відшкодування шкоди в порядку п.п. «а» п. 41.1. ст 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка встановлює, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні моральної шкоди. 
Доводи апелянта в скарзі про безпідставність твердження суду про те, що МТСБУ обидва рази надавали відповідь на її заяви та необґрунтовано відмовив у стягненні моральної шкоди, - колегія суддів вважає необґрунтованими, так як вони переважно зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі. 
Позивачкою ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано жодного допустимого та належного доказу, у відповідності до ст. 81 ЦПК України, на підтвердження того, що погіршення зору сталося, саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31 серпня 2013 року.
Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. 
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, врахувавши заявлені позовні вимоги та підстави, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку докам та обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко