ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 937/6520/20 (2а/937/87/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2020 ( суддя першої інстанції Урупа І.В.) в адміністративній справі №937/6520/20 (2а/937/87/20) за позовом   ОСОБА_1  до  Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїна Юрія Валентиновича,  Державної екологічної інспекції України у Запорізькій області  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїна Юрія Валентиновича,  Державної екологічної інспекції України у Запорізькій області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 31.08.2020 за №000634/01/09. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31 серпня 2020 року відповідач - старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїн Ю.В. склав відносно нього адміністративний протокол, на підставі якого в подальшому виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за  ст. 188-5 КУпАП  та накладено штраф в розмірі 765 грн. за недопущення посадових осіб до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) по дотриманню вимог природоохоронного законодавства стану виконання припису №014/054/91/03. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасування в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки в телефонному режимі він отримана наказ від голови правління АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» Єфремова В.М. повідомити відповідачі про те, що їх не буде допущено до перевірки з підстав зазначених у листі вих. №109 від 31.08.2020. Оскільки він особисто не приймав рішення про не допуск відповідачів до перевірки, тому особисто ним не вчинялись дії направлені на перешкоджання відповідачу у проведенні позапланової перевірки. Крім того, протокол та постанова винесені безпосередньо відповідачем старшим державним інспектором Ільїним Ю.В., що є порушенням останнім принципу безсторонності при прийнятті рішення та недотримання вимог Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративного правопорушення №264. Крім того  Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»  забороняється проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Тому просить постанову про накладення адміністративного стягнення від 31.08.2020 №000634/01/09 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.02.2020 позов задоволено частково.
Змінено захід стягнення, накладений на     ОСОБА_1 на підставі постанови № 000634/01/09 від 31.08.2020 року за вчинення ним правопорушення, передбаченого  ст. 188-5 КУпАП, та застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.
Стягнути на користь ОСОБА_1   за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Запорізькій області витрати на сплату судового збору в розмірі 210,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1600 грн., а всього 1810 (одна тисяча вісімсот десять) гривень 20 копійок.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.
          Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що наказом начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області №340 від 25.08.2020 організовано проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів в частині стану виконання припису Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 10.03.2020 №014/054/91/03 АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» у період з 27.08.2020 по 09.09.2020 та в подальшому складено список спеціалістів Інспекції для здійснення перевірки та видано направлення №195 від 26.08.2020.
31 серпня 2020 року при виїзді на АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» представник даного підприємства ОСОБА_1 відмовив держінспекторам у проведенні позапланової перевірки надавши письмове пояснення представника АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат», про що старшим державним інспектором Ільїним Ю. складено акт про відмову у проведенні позапланової перевірки.
Цього ж дня державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїним Ю.В. відносно Ніколаєнка Д.В.- представника АТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» складено протокол про адміністративне правопорушення № 010986.
Також, 31 серпня 2020 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000634/01/09 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 188-5 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн. за невиконання законних розпоряджень посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, що виявилось у не допуску до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) по дотриманню вимог природоохоронного законодавства стану виконання припису №014/054/91/03 від 10.03.2020, чим порушено    ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята повноважним органом, з дотриманням вимог КУпАП при розгляді справи.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначені Законом України «Про охорону навколишнього середовища».
Стаття 20-2 Закону визначає компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про екологічну та радіаційну безпеку; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод , баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються.
Відповідно до вимог ст.188-5 КУпАП за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків встановлена адміністративна відповідальність.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, полягає у невиконанні законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорони природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.
За загальним правилом, відповідно до вимог ст.254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Затверджена Наказом Міністерства охорони природнього середовища України від 05 липня 2004 року № 264 Інструкція з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, чітко встановлює порядок складання Протоколу та необхідні дані, які вносяться до нього та є обов`язковими складовими, що в наступному служить для законного та правильного накладення адміністративного стягнення на винну особу (розділ II Інструкції).
Так, відповідно до п.2.4, п.2.8 Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, при складанні Протоколу вказується частина статті та стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії. У Протоколі обов`язково зазначаються: дата і місце його складання (число, місяць і рік складання Протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала Протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації); посада особи, що вчинила порушення (для посадових осіб); паспорт (серія, номер, ким і коли виданий) або інший документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність; нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо); прізвища, ім`я та по батькові, адреси свідків, якщо вони є. У Протоколі може зазначатися як домашня адреса, так і адреса службової особи або контактний телефон, за яким їх можна викликати; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (відомості про наявність актів обстеження підприємств, установ, організацій і об`єктів, відмітки про наявність документів та речей, які слугують доказами в справі, тощо); заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра Протоколу. При складанні Протоколу слід чітко та розбірливо викладати всі відомості, передбачені формою Протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом виявленого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо.
У ч.1 ст.277 КУпАП та п.3.2. Інструкції закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП, обов`язково складається протокол про адміністративне правопорушення.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні ч.1 ст.276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.
Адміністративне правопорушення, передбачено ст.188-5 КУпАП, не належить до категорії справ, в яких стягнення накладаються на місці їх вчинення.
Тобто, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-5 КУпАП, одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірним та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.268 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Дотримання наведених правил є передумовою належного розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто в порядку передбаченому КУпАП.
Колегією суддів встановлено, що 31.08.2020 року державним інспектором складено у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 13-00год 31.08.2020року.
При цьому, того ж дня 31.08.2020року державним інспектором у відношенні ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000634/01/09.
Тобто, відповідачем не забезпечено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності бути присутньою при її розгляду, в тому числі заявляти клопотання , давати пояснення тощо.
Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вказані порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності є суттєвими, оскільки фактично обмежили позивача повноцінно приймати участь у розгляді адміністративної справи, захищати свої права та інтереси, користуватися професійною правничою допомогою.
Постанова та протокол були винесені у вкрай стислий термін - протягом одного дня, що унеможливило вчинення позивачем будь-яких підготовчих дій для захисту своїх прав та інтересів під час провадження у справі (збір та підготовка доказів, залучення захисника, перекладача тощо).
Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, порушено порядок розгляду та вирішення справи, а твердження позивача відповідачем не спростовані, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Якщо буде встановлено, що постанову винесено з порушенням порядку розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).
Колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).
Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:
1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;
2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;
3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;
4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;
5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.
Колегія суддів зауважує, що рішення про наявність або відсутність в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами КУпАП приймає відповідний інспектор на підставі виявлення та вивчення всіх обставин, що впливають на якість такого рішення, та при безумовному дотриманні порядку/процедури його прийняття.
Відповідно до  ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування    судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
          З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, тому таке підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
          Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
          Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
           1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
           2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
          Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
          Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
          Колегія суддів зазначає, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
          Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.
В матеріалах справи містяться належним чином завірені копії наступних документів: договору « про надання правових послуг адвоката від 04.12.2020р., укладеного між адвокатом Кальченко Андрієм Володимировичем та Ніколаєнко Д.В.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру на надання правової допомоги.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво інтересів Клієнта в Третьому апеляційному адміністративному суді в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 937/6520/20 від 27.11.2020р. за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїна Юрія Валентиновича та Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.08.2020р. № 000634/01/09. За цим Договором Адвокату надаються всі права та обов`язки, що передбачені ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, в тому числі з правом підписувати та подавати скаргу на рішення; ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами без обмежень.
Згідно до п. 3.3. Договору, вартість послуг, наданих Адвокатом за умовами даного Договору, складає 600, 00 грн. за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 2 000, 00 грн., але не повинна перевищувати 5 000, 00 грн. В подальшому сума Договору може змінюватися шляхом підписання додаткової угоди до Договору.
Станом на 18.01.2021р. розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 1 800, 00 грн., що підтверджується наданим оригіналом Акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 18.01.2021р. до Договору про надання правових послуг адвоката від 04.12.2020р., та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 від 18.01.2021 року в підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 1800 грн.
З огляду на вищевикладене, оцінивши долучені до матеріалів справи позивачем докази, дослідивши матеріали справи, враховуючи принцип співмірності, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для відшкодування вартості послуг у сумі 1800 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Скаржником було сплачено судовий збір за подання позовної заяви відповідно до квитанції від 10.09.2020 у розмірі 420,40 грн. за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції від 08.01.2021 у розмірі 630,60 грн. Всього 1051 грн.
Зазначені судові виплати слід стягнути з Відповідача.
Керуючисьст.ст.  134,139, 243,  250,  272,  286,  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325,  329 КАС України,     суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
          Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2020  в адміністративній справі №937/6520/20 (2а/937/87/20) скасувати.
          Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1  до  Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Ільїна Юрія Валентиновича,  Державної екологічної інспекції України у Запорізькій області  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 31.08.2020 за №000634/01/09 винесену Державною екологічною інспекцією України у Запорізькій області.
Стягнути з Державної екологічної інспекції України у Запорізькій області  за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 1051 гривень (одна тисяча п`ятдесят одна гривня) на користь ОСОБА_1 .
Стягнути з Державної екологічної інспекції України у Запорізькій області  за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1800 гривень (одна тисяча вісімсот гривень).  
Постанова  суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3  ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України  касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 25 січня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва