ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2021 р.           Справа№ 910/18650/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Пашкіної С.А. 

секретар судового засідання - Добрицька В.С.
учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва 
від 04.12.2020
у справі №910/18650/20 (суддя Мандриченко О.В.)
за позовом ОСОБА_1 
до  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21"
про зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21", в якому просить:
- визнати незаконним обмеження Правлінням ОСББ б. 21 Позивача в наданні Інформації щодо наданих Позивачу Житлово-Комунальних Послуг для забезпечення Утримання та Управління будинку 21 вул. Петрицького (далі ЖКП б.21), вартість яких визначена ЩОМІСЯЧНИМ ВНЕСКОМ в розмірі 12,75 грн/м2; та ДОДАТКОВИМИ ВНЕСКАМИ в розмірі 120, 180, 227, 600 грн з квартири, а саме: детального обґрунтування    розміру, структури, вартості складових, розрахунку та обґрунтування ПОРЯДКУ/СПОСОБУ розподілу зазначених ВНЕСКІВ між співвласниками б.21; ознайомлення з Договорами між ОСББ б.21 та Управителями б.21, Керуючим Справами б.21 та Надавачами/ Виконавцями ЖКП б.21;
- зобов`язати Правління ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21" виконати вимоги норм ст.4,15,21Закону № 1023-XII; ст.7,8,10 Закону № 2189-VIII; ст.6,9 Закону № 417-VIII;  ст.14 Закону № 2866-III; п.1 Розділу V Статуту ОСББ "ПЕТРИЦЬКОГО 21": = надати Позивачу Необхідну, Повну, Вичерпну, Достовірну, Своєчасну Інформацію (далі Н.П.В.Д.С.Інформація), запитувану Позивачем в Зверненнях Позивача від 15.02.2020, 5.04.2020, 8.04.2020, 7.04.2020, 9.04.2020, 10.04.2020, 6.04.2020, 4.04.2020, 17.01.2020, 14.03.2020 (суть Н.П.В.Д.С.Інформація наведена вище в Обґрунтуванні Вимоги 1);
- визнати незаконною відмову Правління ОСББ «Петрицького 21» надавати співвласникам б. 21 (Позивачу у тому числі) Регулярні Звіти/Розрахунки (Необхідну, Повну, Вичерпну, Достовірну, Своєчасну Інформацію «Н.П.В.Д.С.Інформацію») щодо обсягу, кількості та якості спожитих співвласниками б.21 Житлово-Комунальних Послуг з Утримання та Управління спільного майна будинку 21 вул. Петрицького (далі ЖКП б.21), за кожний звітний/розрахунковий період (місяць) за який Відповідач виставляє РАХУНОК/КВИТАНЦІЮ;
- зобов`язати Правління ОСББ «Петрицького 21» надавати співвласникам б.21 (в тому числі і Позивачу) Регулярні Звіти за кожний звітний/розрахунковий період щодо обсягу, кількості та якості спожитих співвласниками б.21 Житлово-Комунальних Послуг з Утримання та Управління спільного майна будинку 21 вул. Петрицького (далі ЖКП б.21).
Визнати Позивача (співвласника б. 21) Споживачем Житлово-Комунальних Послуг з Утримання та Управління спільного майна будинку 21 вул. Петрицького (далі ЖКП б.21) з відповідними Позивачу Правами Споживача ЖКП б.21 Споживача, визначеними Законодавством в тому числі ЗУ Про захист прав споживачів, та Правом Позивача/Споживача на отримання Позивачем Необхідної Повної Вичерпної Достовірної Своєчасної Інформаці щодо ЖКП б.21 від Відповідача.
Ухвалою Господарського суду Києва від 04.12.2020 у справі №910/18650/20 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі. Роз`яснено заявнику, що даний спір віднесено до юрисдикції місцевого районного суду в порядку цивільного судочинства.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не є корпоративним, оскільки не стосується питань створення, діяльності, управління або припинення діяльності юридичної особи. Вимоги обґрунтовані не порушенням прав позивача як члена Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" на участь у веденні спільних справ будинку, а порушенням його особистих житлових прав.
Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 15.12.2020 за допомогою системи "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2020. Продовжити розгляд судом позовної заяви позивача. Також у тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 у справі №910/18650/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 у справі №910/18650/20. Розгляд справи призначено на 14.01.2021.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги заслухавши пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню. Справу №910/18650/20 передати на розгляд Господарського суду м. Києва.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
Як убачається з матеріалів справи, звертаюсь з позовом ОСОБА_1 зазначав, що позивач є співвласником б.21, у якому створено ОСББ «Петрицького 21». Відповідач є юридичною особою, яке представлене правлінням ОСББ «Петрицького 21», члени правління є членами ОСББ «Петрицького 21».
Позивач зазначав, що загальні збори ОСББ «Петрицького 21» більшістю голосів членів правління прийняло низку рішень, які порушують права та інтереси позивача, як співвласника.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну    структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних    категорій судів.
Водночас при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.
При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.
Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи -підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III).
Статтею 1 цього Закону установлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Разом із тим відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Тобто спір між співвласником нерухомого майна - членом ОСББ та самим ОСББ, створення якого оскаржується, є подібним до корпоративного спору.
У справі, яка переглядається, позивач є власником квартири та/або нежитлового приміщення ОСББ «Петрицького 21». 
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи, а покладений в основу оскаржуваної ухвали висновок суду про відмову у відкритті провадження у справі є передчасним.
Питання розподілу судових витрат визначено у  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Так, згідно з частиною 14  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Водночас, розподіл судового збору здійснюється між сторонами спору відповідно до частини 1 названої статті в залежності від результатів розгляду справи      по суті.  Господарським процесуальним кодексом України  не передбачено розподілу судових витрат за результатами апеляційного перегляду ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.
Також,  Господарський процесуальний кодекс України  не ставить вирішення питання розподілу судових витрат в залежності від стадії розгляду справи в судах першої чи апеляційної інстанцій.
При цьому, суд апеляційної  інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну судового рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами розгляду справи по суті.
Отже, відповідно до вимог  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції в даному випадку не здійснює розподіл судових витрат, в тому числі судового збору.
Колегія суддів відзначає, що аналогійної правової позиції дотримується також Верховний Суд в ухвалі від 18.06.2018 у справі № 914/31/18.
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 у справі №910/18650/20 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 у справі №910/18650/20  скасувати.
3. Справу №910/18650/20 передати на розгляд Господарського суду м. Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 19.01.2021. 

Головуючий суддя                                                            В.В.Андрієнко 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                С.А. Пашкіна