Номер провадження: 22-ц/813/5893/21 
Номер справи місцевого суду: 522/21604/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/21604/17
Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/5893/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Погорєлової С.О., Князюка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Гаврилюк М.А.,

учасники справи: 
- позивач - ОСОБА_1 
- відповідач - 1) ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Кобилянського Михайла Юрійовича на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, 

встановив:
Описова частина
Короткий зміст вимог

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Прилепський Іван Анатолійович, звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вищевказаною заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Заява про скасування заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що розгляд наведеної вище цивільної справи за позовом ОСОБА_1 закінчено.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11.11.2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Прилепського Івана Анатолійовича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2017 року по цивільній справі № 522/21604/17, у вигляді накладення арешту на: 
1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;
2) паркувальне місце АДРЕСА_2 ; 
3) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;
4) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ; 
5) земельну ділянку площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 5110137500:54:005:0119, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;
6) квартиру АДРЕСА_5 ;
7) квартиру АДРЕСА_6 ;
8) квартиру АДРЕСА_7 ;
9) квартиру АДРЕСА_8 ;
10) квартиру АДРЕСА_9 ;
11) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;
12) земельну ділянку площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м.Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0126, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;
13) земельну ділянку площею 0,0492 га під № НОМЕР_2 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м.Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зникли підстави для забезпечення позову, з огляду на що вжиті 20.11.2017 року судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Кобилянський Михайло Юрійович просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Прилепського Івана Анатолійовича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. 
Апелянт посилається, на те, що наявність зареєстрованого арешту спірного майна не перешкоджає ОСОБА_1 реалізувати рішення суду першої інстанції. Стороною відповідача 20.11.2020 року було подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а також клопотання про зупинення виконання рішень суду. Тому, вважає, що скасування заходів забезпечення позову не може бути задоволеним.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

23 грудня 2020 року апелянтом було подано апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Кобилянського Михайла Юрійовича на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.01.2021 року призначено справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Кобилянського Михайла Юрійовича на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя до судового розгляду.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Частиною другою ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. 
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань  техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».
Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.
Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому вирішені питання про скасування забезпечення позову, освідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

Ухвалою суду від 20.11.2017 року за клопотання позивача було вирішено питання про забезпечення позову та накладено арешт на наступне нерухоме майно:
1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;
2) паркувальне місце АДРЕСА_2 ; 
3) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;
4) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ; 
5) земельну ділянку площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 5110137500:54:005:0119, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;
6) квартиру АДРЕСА_5 ;
7) квартиру АДРЕСА_6 ;
8) квартиру АДРЕСА_7 ;
9) квартиру АДРЕСА_8 ;
10) квартиру АДРЕСА_9 ;
11) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;
12) земельну ділянку площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м.Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0126, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;
13) земельну ділянку площею 0,0492 га під № НОМЕР_2 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м.Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року було задоволено позов ОСОБА_1 , а саме:
- припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на: 
14) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ;
15) паркувальне місце № НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_11 ; 
16) паркувальне місце АДРЕСА_3 ;
17) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 ; 
18) земельну ділянку площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 5110137500:54:005:0119, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;
19) квартиру АДРЕСА_5 ;
20) квартиру АДРЕСА_6 ;
21) квартиру АДРЕСА_7 ;
22) квартиру АДРЕСА_8 ;
23) квартиру АДРЕСА_9 ;
24) нежиле горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 ;земельну ділянку площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0126, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;
25) земельну ділянку площею 0,0492 га під № НОМЕР_2 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;
26) земельну ділянку площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0126, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.
У порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_12 ) на: 
1) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_4 , що складається з житлового будинку літ.А1, загальною площею 180,5 кв.м, житловою площею 76,7 кв.м, та розташований на земельній ділянці площею 309 кв.м; 
2) земельну ділянку площею 0,0309 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 5110137500:54:005:0119, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;
3) паркувальне місце АДРЕСА_2 , площею 22,9 кв.м; 
4) квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 97,4 кв.м, жилою площею 67,9 кв.м;
5) квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 38,2 кв.м, жилою площею 24,4 кв.м;
6) квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 58,3 кв.м, жилою площею 23,0 кв.м;
7) земельну ділянку площею 0,0492 га під № НОМЕР_2 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0107, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва;
У порядку поділу спільного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_13 ) на : 
1) 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 153,4 кв.м, житловою площею 87,6 кв.м;
2) паркувальне місце АДРЕСА_3 , площею 24,4 кв.м;
3) квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 36,1 кв.м, жилою площею 25,1 кв.м;
4) квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 170,3 кв.м, жилою площею 96,4 кв.м;
5) нежитлове горищне приміщення у будинку АДРЕСА_10 , загальною площею 332,7 кв.м;
6) земельну ділянку площею 0,0413 га під № НОМЕР_1 у дачному кооперативі "Комунстрой-1" на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:001:0126, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва.
Стягнуто з  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_13 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_12 ) грошову компенсацію у розмірі 387 000 грн. (триста вісімдесят сім тисяч гривень 00 копійок). 
Стягнуто з  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_13 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_12 ) судові витрати у розмірі 26400 грн. (двадцять шість тисяч чотириста гривень 00 копійок).
Постановою Одеської апеляційного суду від 11.11.2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року було залишено без змін. 
20 листопада 2020 року представник відповідача звернувся до Верховного суду із касаційною скаргою на рішення судів 1-ї та 2-ї інстанцій. Ухвалою Верховного суду від 24.11.2020 року відкрито касаційне провадження, відмовлено у задоволенні представника відповідача про зупинення виконання (дії) судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.  Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно ч.7-8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Постановою Одеської апеляційного суду від 11.11.2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року було залишено без змін. 
Відповідно до ст. 384 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Отже, рішення суду 1-ї інстанції набрало законної сили 11.11.2020 року. 
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції' визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За правилами, передбаченими пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, зокрема вбачаючи вказані вище приписи норм права, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність скасування заходів забезпечення позову.
Вищевикладені доводи апеляційної скарги не мають наслідком її задоволення. 
Вимоги апеляційної скарги суперечать вищевказаним приписам частини 9 статті 158 ЦПК України, а отже не підлягають до задоволення.
Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову є законною та обґрунтованою. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_2  - адвоката Кобилянського М.Ю. у суду апеляційної інстанції відсутні.
Відповідно до частини 2 статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього кодексу. 

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кобилянського Михайла Юрійовича на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 січня 2021 року.
                                               
Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С.О. Погорєлова 

О.В. Князюк